Cercador
En Jaume
Un relat de: Avet_blauEn Jaume
Feia dies que els veïns el notaven aixafat, ullerós,
i amb la gorra calada, tapant-li mig cap sempre,
feia una olor especial a malalt, quan passava.
varen intentar varis companys i veïns parlar amb ell,
però era un home aspre i solitari,
i defugia sistemàticament el contacte humà.
La seva vida, havia passat com una ventada
en un recó d' una fàbrica: 35 anys muntant rodes
i accessoris, parlant el mínim i només pensant
en els seu terrós dalt del turó.
Estimava únicament la natura, la seva terra, els seu hort, el seu petit mon, i el seu bosc de nogueres ara ja grans, i tant generoses a la tardor.
Els únics companys de vida: una cadernera i un gos coniller.
Altres metges i sanitaris varen anar al domicili per ajudar-lo, i nomes varen aconseguir llegir els seu nom a la porta, no els va obrir;
però era evident que es trobava malament,
molt malament.
Vaig demanar intervenir, enmig de somriures burletes;
...però jo, vaig encaminar-me al seu "turo de les nogueres".
Em va rebre dret, tibat, amb una destral a la ma,
que anava clavant rítmicament a un tronc sec al seus peus, que vol vostè?
Varen ser uns primers minuts angoixosos, de paraules seques, preguntes curtes, respostes de silenci,
nomes trencat per el soroll de la destral;
però aviat varem parlar del bosc, dels ocells i del seu hort, i la destral va quedar clavada per fi al tronc.
En pocs minuts la conversa era franca,
la seva barraca era casa meva,
i em va ensenyar el seu tumor, desbordant el seu cap, ara destapat.
Va ser dur i va precisar molt de temps, però va baixar amb mi, per fi acceptava ajuda, i encara que massa tard,
el vaig poder ingressar, i amb al seu silenci...pocs dies despres, va morir.
El seu petit paradís, el del "home que plantava nogueres", ara està destrossat, tot tallat, arruïnat.
Però a mi, em queda un record magnífic:
El d'un home noble i solitari, digne i serè com pocs,
i que tenia un cor immens, amagat,
que molt pocs varem conèixer.
Avet
* nomes es coneix a les grans persones quan tenen la mort aprop
Comentaris
-
Morir sense fer soroll.[Ofensiu]Siset Devesa | 02-04-2009
Ara que hi ha qui fa negoci amb la malaltia i la mort, la història que ens expliques, Avet_blau, és exemplar. Hi ha qui passa per la vida discretament, sense fer remor. I quan li arriba l'hora, marxa amb discreció i intimitat.
Trista però gran història.
L'enhorabona més sincera. -
Esperit de comunitat[Ofensiu]Unaquimera | 21-03-2009
En aquest relat destaques diferents aspectes d'un Jaume que segurament a cadascun dels teus lectors ens recorda a alguna altra persona.
En una segona lectura, algunes frases m'han cridat fortament l'atenció: "era un home aspre i solitari, i defugia sistemàticament el contacte humà" "Estimava únicament la natura, la seva terra, els seu hort, el seu petit mon, i el seu bosc... Els únics companys de vida: una cadernera i un gos coniller".
Amb aquests mots, el protagonista del relat queda per pròpia voluntat absolutament aïllat, desconnectat de veïns i companys; en canvi, en contra del que podia semblar evident, "varen intentar varis companys i veïns parlar amb ell... Altres metges i sanitaris varen anar al domicili per ajudar-lo", la qual cosa parla en favor d'una comunitat que es preocupa fins i tot dels membres que no hi participen socialment en ella.
Espero que aquest caràcter generós envers els altres no resulti "destrossat, tot tallat, arruïnat" com aquells nogueres generoses a la tardor...
T'envio una abraçada primaveral,
Unaquimera
-
Un relat[Ofensiu]brins | 20-03-2009 | Valoració: 10
molt sensible, explicat amb el profund sentiment que et va provocar el personatge, en Jaume.
Rep una salutació cordial -
Tristesa[Ofensiu]Cendra de flor | 17-03-2009
Més trist que la mort és que ningú ha continuat la gran obra d'En Jaume, el seu terreny de nogueres. Treballem i treballem i en un no res tota la feina a norris!
-
Molt de sentiment[Ofensiu]Galzeran (homefosc) | 12-03-2009
transpua aquest relat. Narrat amb un notable esperit pacífic. Llàstima de nogueres, de muntanyes i de la gent que a poc a poc hi va morint.
Ens descrius uns mons molt humans, malgrat com som els humans.
Una abraçada, gran home!
Ferran -
La dignitat de la mort[Ofensiu]aurora marco arbonés | 11-03-2009 | Valoració: 10
No totes les persones som capaces d'enfrontar-nos amb la mort amb la dignitat del teu personatge, ni totes les persones som tan valentes com per a oferir ajut sense esperar agraïment, ans al contrari, amb el perill de ser rebutjades. Tens raó, la mort ens dóna la nostra vertadera mesura.
Gràcies pel teu comentari. És una peça poètica de gran valor. -
HOLA DE NOU[Ofensiu]JOSEFINA | 11-03-2009 | Valoració: 10
Feia molts dies que no entrava i avui he tret el nas. El teu relat m'ha agradat molt. Cada persona és especial i de vegades tardem a descobrir la seva grandesa. Molts cops ens cal que marxin per sempre per adonar-nos del que han amagat din seu, mentre vivien ben aprop nostre.
-
Hi ha molts Jaumes al món[Ofensiu]nuriagau | 10-03-2009 | Valoració: 10
Una història tendra i entranyable que ens narra els últims dies d'en Jaume. Tots hem conegut algun Jaume, fins i tot, els que hem viscut a ciutat.
Em sembla molt trista, però, l'última afirmació: "només es coneix a les grans persones quan tenen la mort a prop"
Felicitats per aquest relat!
Núria
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Avet_blau Foto de perfil de Avet_blau](/imatges_autors/431347.jpg?rnd=1150035553)
120 Relats
704 Comentaris
137135 Lectures
Valoració de l'autor: 9.88
Biografia:
Sanitat , 56 anys. Casat.m'agrada la natura , els colors l' aire fresc: LA LLIBERTAT.
Adoro la muntanya i els seus colors,
el silenci i la pau.
Menjo i cullo del meu hort, que treballo.
m' agrada expresar sentiments amb paraules i música, m'allibera l'esperit.
M'agrada captar imatges, mirades:
i despres estar llargues estones mirant i recordant.
Ajudo a amorosir el dolor i tornar somriures, si puc.
juliol 2009
publicat llibre:
Relats, poemes i reflexions a la vora d'un Avet blau
ed. Minima ( girona)
any 2010:
he tret 4 CD- DISCS, de MÚSICA ( new age - chillout,):
NÚVOLS, FONTS, VENTS, OCELLS.
EN PROJECTE : ARBRES 2011.
es regala un exemplar de CD amb el llibre : RELATS....
( LLIBRERIA GELI de girona )
Avet_blau@yahoo.es (correo)
lacoctelera.com/burcet (imatges)
avet_blau@yahoo.es (correo)
http://xavierburcetdotcom.wordpress.com/Avet_blau (google)
Foto: Girona temps de flors