Cercador
Els cavallers de la closca
Un relat de: perunforatEus aquí dos cavallers, sense cavall, amb una closca enganxada d'escut per la batalla. Camelot era el més sorrut i forçut, Reser el més saberut i un xic tossut. Un dimarts d'entrenament amb l'espasa esmolada de fusta de roure, sentiren la conversa preocupada de dos teuladins. Una bella papallona restava presonera en un parc proper al poble de Bellver.
-Vols venir aquesta vesprada a recollir herba abans de l'albada?
-Amic Camelot, massa esma empraria per alimentar-me. La noble croada ens depara. Emprenguem, doncs, el camí!
-Vós sou tot un cavaller, amic Reser, però no oblidis que amb l'estómac buit no podràs fer res.
Dormiren a ras, arraulits dins la closca. Despertaren pel grinyolar d'una branca que els va estar a punt d'aixafar. Per sort, l'instint de cavaller, de dormir amb una banya a raser ,els va salvar d'una mort indigne per un lloable cavaller.
-Una senyal- Digué Reser amb veu ronca d'haver dormit bé. Camelot, bocabadat, assistí sense dir res.
I seguiren, a pas inhumà, per les contrades boscoses, un terreny abrupte difícil d'arrossegar.
-Saps on és Bellver?- preguntà Camelot sense saber-ho massa bé.
-Seguint l'instint de cavaller!!!
Amb l'aparició de la lluna pruna aparegué un parc llunyà que semblava el que anaren a cercar. Veieren una gran gentada, tot de cavallers fent cua per la croada. Forts, valents, gegants i molt intel·ligents.
Però la teranyina que tenia presonera a la bella papallona era impossible de trencar, ni espases, ni dents, ni ungles, ni banyes. L'intent fou rera hores d'espera. Reser i Camelot s'acostaren a la teranyina tot bavejant la tela fina. Es fongué, sorprenent a tots els presents amb el triomf de dos cargols bovers.
A vegades, per més petit que pugui semblar un valent, més és el cavaller que porta dins que tot el que sembla poder ser.
Comentaris
-
Informació[Ofensiu]nuriagau | 07-07-2010
Puc afegir aquest relat a *****41 LECTURES PERS ALS MÉS JOVES D'RC*****?
Mira't la proposta del =====>REPTE CLÀSSIC CDXXIX (429): CONTES<=====. Potser t'interessa tornar a participar en un repte semblant.
-
Uns cavallers molt especials[Ofensiu]nuriagau | 10-03-2009
Un relat ben original. M'ha agradat, em fascinen les històries fantàstiques.
M'ha agradat l'estil del relat i, en especial, lá frase del desenllaç:
"A vegades, per més petit que pugui semblar un valent, més és el cavaller que porta dins que tot el que sembla poder ser."
Felicitats per tenir aquesta fantasia!
Núria
A mi els cargols m'agraden per menjar!
-
Grácias[Ofensiu]Ladycrow | 28-03-2008
no se si aquest és el lloc més adequat en aquesta pág que es resisteix a entendre'm i jo a ella per a agrair-te els teus ànims, encara que no ho crees, van ser importants per al meu. Gràcies amb el corazán, de debò,un detall bell i encantador, dels quals no es troben molts, solament dir-te que vas ser un encant i de nou Gràcies Gràcies.
l´Autor
![Foto de perfil de perunforat Foto de perfil de perunforat](/imatges_autors/457002.jpg?rnd=354158950)
93 Relats
284 Comentaris
96323 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
Jo sóc així com sóc com el títol de Jaques PrévertSóc remolc de l'era
cendres calcàries de sabors
engrunes de silencis
i penyora de colors
Sóc herba mullada
d'olor de llocs
fiblar de pells
i l'enyor d'uns pocs
Sóc aire comestible
pintant oxigen amb els dits
mans d'argila humida
de sols, dies, llunes i nits
Sóc cargol treu-banya
un patufet a la panxa del bou
caputxeta entremaliada
i un calamar a dins d'un pou
Sóc un llibre a mig escriure
amb llapis de carbó
tint de blanc sobre fons negre
lletra de pal i cançó
Sóc pedra de tartera
marca d'aigua de paper
muntanyes de somriures
sota al vol d'un esparver
Sóc el que sóc
No sóc res més
D'amunt i avall
De més i menys
De poc o molt
De tot o res
http://correctellegiblebarat.blogspot.com/