Cercador
El tren de la vida
Un relat de: Sibil·laEstem cansats d'agafar trens, d'esperar a les andanes, de córrer cap a l'estació Són els trens de la vida amb destinació la mort? A cadascú li para el tren en una estació determinada, esperant-li la rutina de sempre, una nova aventura, un ensopiment ple d'infelicitats, una nova vida o vés a saber! A cada vagó, observo com les abelles brunzeixen.
Unes fan cara d'exaltades, altres d'eufòriques, altres estan cansades del tedi de la vida. Més enllà un altre eixam s'explica les desgràcies alienes o pròpies, unes altres són realment plenes d'infelicitat El pol·len que les nodreix de vegades està en perill d'extinció: les esperances, els somnis, l'alegria, un somriure espontani, amistats que ens ajuden a fer més planer el viatge...
Què voleu que us digui? Jo també pertanyo a aquest rusc eixelebrat que s'exalta i s'emociona per les petites coses, per una trucada d'una bona amiga, quan em diuen "t'estimo", quan contemplo un paisatge... i també em desespero quan les sotragades de la vida em deixen sense l'aliment espiritual que tots necessitem per viure: somnis, alegries, sorpreses inesperades...
Crec que hem d'esperar sense ser impacients el nostre tren de la vida. Pot ser que el seu destí final ens arribi aviat o bé que encara ens resti molt temps per arribar a l'estació. És per això que totes hauríem de brunzir conjuntes i proclamar: "CARPE DIEM"!
Fruïm de les alegries que ens depara aquest tren: el de l'aventura que és la vida.
Comentaris
-
anem a pams[Ofensiu]foster | 15-07-2005 | Valoració: 7
entusiasta malgrat cert pessimisme. Està bé que al final giris cap a l'esperança. Tens raó especialment en una cosa: l'important és viure.
El tòpic del tren és tan tòpic que ha passat a ser un clàssic. A mi m'encanta. Però per ell mateix no és suficient, li has de donar una segona lectura, més intrigant i menys òbvia. Del tipus que sigui, no m'importa,
miraré més coses teves, m'agrada el rerafons que traspua de les teves paraules.
foster
l´Autor
![Foto de perfil de Sibil·la Foto de perfil de Sibil·la](/imatges_autors/93074.jpg?rnd=87513070)
30 Relats
61 Comentaris
44021 Lectures
Valoració de l'autor: 9.59
Biografia:
IL·LUSTRACIÓ: DOLORS MARTÍNEZQuè dir-vos de mi? Només que em sento com la Sibil·la de Cumas, condemnada a envellir eternament i, fruit d'això, a tenir plena consciència de tot. Enmig d'aquest univers complex, que és caos però també bellesa infinita, només em queda una ocpió: compartir els meus pensaments amb altres ànimes que no comprenen l'enigma del món i que, per això, s'expressen amb paraules.
Llibre publicat: "Efímer", Ed. El Toll, 2019.
Més a contes: http://365contes.blogspot.com/
Pàgina web: www.365tips.es/ca
Email de contacte: sibil.ladecumas@gmail.com