Cercador
El ferm voler que al cor m'entra (sextina)
Un relat de: Cugat Vil·lajoana RobertCom podria desatendre
aquest ferm voler que al cor hi entra dret
com la verga que és un punxó quan fibla
el pit per tastar-ne la seva saba.
¿Com podria desaterndre'l si el conec
i es diu foc, neix en terra i mor al cel?
He vist tòrtores al cel
festejant el foc fins haver-ne el tendre
de la verga ancorada dins el fred
i la calor -el ferm voler que els fibla
el pit tot tastant-ne la seva saba;
això quasi els dava l'etern a frec.
Sé que no n'hi ha de marrec
que en el cimadal fulgurant de son cel
primaverenc pugui mai desatendre
igual ferm voler que al cor hi entri dret.
Així com l'infant, mon cor quan es fibla
frueix, no vacil·la ni mai s'acaba.
Cal ensumar fèrtil saba;
conéixer-la. Si cal també la bec:
dolç elixir d'animalesa en zel.
Delit de vida que hauria de prendre
perquè el ferm voler al cor m'hi entri dret
i ser tòrtora i infant que ver els fibla.
Oh Arnaut, jo sé que et fibla,
per'xò sextina he dit per, a la saba,
mostrar que, hi tinc ferida; i m'ajec
per tal de guarnir la verga d'arrel
de focs i de cels, la que vol pretendre
tal ferm voler que al cor no m'hi entra dret.
Tal ferm voler hi ve tot dret
-com la verga que és un punxó quan fibla
el pit- perquè així s'esdevé la saba
fulgent que da vida amb un bri de frec
fogós que et porta a la riba del cel
per refer-te en l'amor i fer-te'n cendra.
Així ma sang cobeja ton batec
sense de l'amistat perdre'n ni un pèl
fins el dia que en brolli la seva cendra.
Comentaris
-
I tant que té rima![Ofensiu]Cugat Vil·lajoana Robert | 26-10-2004
Si observes bé, la rima i el recompte sil·làbic imiten l'estructura sextina tal i com es coneix.
Ara bé, cal tenir en compte que la seva és una rima amb una característica que la fa peculiar.
I la forma estròfica és de 7, 10, 10, 10, 10 i 10 (una variació de la comuna). Ara bé, he trobat un error al cinquè vers, on n'hi ha onze (cassu'n dena!); deuria inventar un diftong a "podria".
Bé, meam si descobriu la rima característica de la sextina tal i com la va idear l'Arnaut Daniel el segle XIII.
Valoració mitja: 6
l´Autor
![Foto de perfil de Cugat Vil·lajoana Robert Foto de perfil de Cugat Vil·lajoana Robert](/imatges_autors/21870.jpg?rnd=114627249)
43 Relats
53 Comentaris
59448 Lectures
Valoració de l'autor: 8.53
Biografia:
Vaig nèixer un dia qualsevol alhora que unes d'altres cent personetes també ho feien en diferents parts del planeta. Per damunt de tot, el dia més important de la meva vida fou vora de nou mesos abans de que jo nasqués. Aquell dia els meus pares, embriagats d'amor i de primavera encetaren una cursa per la vida que encara ara resta plena de força. Increïble, no és cert? Ben viu i cuetejant (sí, sí, és clar, ara sóc jo el qui cueteja).Aquí hi trobareu les meves obres literàries. No sóc cap Monzó ni cap Vila-matas, però m'agrada passar-m'ho bé mentres escric. I també m'agrada ensenyar les coses que he fet!
Voldria afegir el següent per als qui llegeixin els meus textos: moltes mercès per la vostra atenció.
A passar-ho bé família de lectors i escriptors.
Últims relats de l'autor
- S'ha acabat el bròquil
- La psicologia de les mones [XV] - Interludi a trenc d'alba
- Cant de l'etern amant histriònic
- Postal desde l'espai
- Em moro de ganes
- La il·lusió del teu espectre
- D'allò que mai no vas saber
- Pràctica sense més: sense altres motius
- Necròpolis ciutat comtal
- El fitness no té swing
- De nom Clau; Penis Capniün Clau
- El cafè
- Tot just ara que desaparèixes és quan naixes
- Rosa d'abril
- Bosc encoratjador