Cercador
El Constructor
Un relat de: prudenciUlls blaus de matinada i front d´estel que es lleva
Son cor sol que manlleva la llum a l´infinit
Penjant de sa cintura pendula la plomada
Divina genitura de l´ancestre que amaga
Son ànima en el pit.
Mirant de fit les pedres que en la pared obscura
Explican l´aventura de tot el seu passat
Aixeca el front enlaire i aguaita l´estructura
Del Temple que ja alberga de Déu la faç molt pura
Dessota altívol arc.
La llum que ja il.lumina la cúpula cimera
Transforma en meravella l´ocult art del vitrall
I aixeca l´Arquitecte la Pedra rebutjada
Que serà la corona de l´Església arrelada
En son beneït treball.
Lliurant amunt la torre que al cel clava sa punta
Durá lo sol en l´aura de son cap escollit
I el fil de Providència que dins son cor escalfa
Serà com llum de lluna que uneix l´omega i l´alfa
Que brillen en son dit.
Clavant l´escarpa al centre de l´arc que ara dibuixa
Sa corda que és trenada amb fils d´or de Saturn
Estén la volta entera del món dins l´arc que torça
I copsa i multiplica del seu secret la força
Que mou l´etern conjunt.
Sota son peu s´agotna la gàrgola maligne
Damunt sa ma la Pedra, imatge celestial,
Semblança és de la terra que repta al temps i el tempta
Sense que pugui perdre ni el signe ni l´emprempta
De l´obrador genial.
Com Rei que alcés son orbe, com Déu en crear la terra
Com heroi que fa guerra al monstre esglaïdor,
Igual que l´alquimista que fang pregon transmuta
Així el gran Arquitecte construeix i no s´inmuta,
Tant just com Salomó.
L´escac i mat de pedra del cel vencent l´abisme
Coagula son carisma en formes inmortals
Que reben en llur ventre el quest i la nissaga
Del poble que hi albira i el Sant que hi amaga
Antics secrets gremials.
Del cimbori a la volta el Mestre du la Pedra,
Escollida senyera d´acompliment i pau,
I el Cel damunt la Terra un Iris suau dibuixa
De la l´aigua que el Maig ruixa,enllà l´altiu pinacle.
La Rosa en la Creu rau.
Posada la corona damunt la testa ferma
D´un Temple que bastiren amb sang , plors i suor,
Ja sona la sardana, corona de la cobla,
Festívol ho celebra ballant-la tot el poble,
....i riu el Constructor.
l´Autor
![Foto de perfil de prudenci Foto de perfil de prudenci](/imatges_autors/30644.jpg?rnd=1663143672)
344 Relats
255 Comentaris
358683 Lectures
Valoració de l'autor: 9.69
Biografia:
Reneixo com el bosc, sóc el camí, us porto fins la llum, demà què direu de mi.Últims relats de l'autor
- La cova de l´Arc de Sant Martí
- Pluja de pau
- Tot just estem començant
- Llençol blau
- Natura
- Sonets encadenats
- S´ha acabat
- Or potable
- Mentre rego les llambordes
- L´home de la genollera roja: ultim: Addenda
- L´home de la genollera roja VIII
- L´home de la genollera roja VII
- L´home de la genollera roja VI
- L´home de la genollera roja V
- L´home de la genollera roja IV