Cercador
CREACIÓ
Un relat de: silvia_peratalladaExpresso, amb la paraula, tot allò que em permet l'ànima
Intento,amb un somriure, treure allò que la paraula em priva
Destrueixo,amb la mirada, versos mal trobats, qualsevol dia
Invento sentiments,com el desig que em troba, poesia viva.
Comentaris
-
Necessitat vital : crear![Ofensiu]angie | 04-10-2006
Uola Sílvia... feia dies que et tenia pendent de llegir i comentar i he començat per aquí. Un poema intens i per ésser llegit en veu alta (així té tota la força que et sorgia de dins mentre l'escrivies, segur!).
"Expresso...intento...destrueixo...invento", quatre accions pròpies de la poesia, no deixis mai de fer-ho.
petons
angie -
Em permets?[Ofensiu]Unaquimera | 30-09-2006 | Valoració: 10
Em sento, en mig del teu vers, com si les paraules fossin meves... o potser les paraules no, perquè les has escrites tu i són teves, però la veu que se sent en llegir-les i el sentiment em resulten tant propers...
Moltes vegades t'he gaudit i m'he sentit acompanyada pels teus escrits, però aquest cop la sensació ha estat tan forta que no puc estar-me d'agrair-t'ho, amb permís de l'ànima.
Aprofito el comentari per enviar-te una abraçada forta, forta i sincera, sincera,
Unaquimera
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1030373641)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....