Cercador
Carrer Pintors
Un relat de: perunforatEl traçat del carrer Pintors és des d'abans del segle XX. Allà conviuen un eixam d'artistes, anònims que signen amb inicials, noms de pila o gargots en una cantonada.
Aquarel.les, olis, litografies, ceres i carbonets s'impregnen frisant la textura llisa. Es fa del que més ven, caricatures a l'instant, com si cada dia fos un concurs de pintura ràpida.
Despuntant el sol arriben els matiners. El bar més proper treu fum a base de cafès americans, tallats curts de cafè, cigalons i croissants desgongelats. Sobre la vorera gastada preparen els seu aparadors per lluir les obres més llampants i polides.
En Paolo precedeix la renglera, un vidu procedent d'Argentina que tan li és el futur i fa quadres com a xurros. És l'encarregat de la urbana pel seu accent encisador i convincent. Corbat i maldestre amb les dones és en "Rastes", un hippie sense benefici però amb un ofici calat a les mans amb el carbonet. De costat la "dona del canvi", -en tens de cinc?-, amb un monyo impossible de desfer, una cigarreta de drum als dits i amb les mateixes sandàlies, faci fred o calor. Si en Paolo no té canvi, fa el mateix crit ensordidor a en Ferran, un jove del Pallars Jussà, cansat de la solitud i la foscor de la Vall on vivia, fon les mirades amb pintura a l'oli, un autèntic "Renoir". Davant per davant, la Isabella, una italina que aparenta anys i somriu a dues dents. Pinta amb ceres i envernissa les seves obres. I tants d'altres que cicatritzen el carrer amb cetona i oli de llinosa.
Tot i les hores, i el geni de tots ells, es manté l'estàtic preu de quinze euros. Sense inflació, ni augments de sou. Un conveni verbal que estableix un valor monetari igual per a tots els productes.
Dins el bullici de la ciutat, el silenci del carrer Pintors continua treballant amb les mans.
Comentaris
-
No sé exactament; no puc...[Ofensiu]rnbonet | 20-03-2009
...afirmar-ho. Em dóna, però, la impressió de realitat. Una realitat de personatges -de persones- que has conegut, que són vives. O, també, una recreació -sintetitzada- de coneixements adquirits. I això, xicona, és complicat de resumir dintre una mateixa història, si no es té una sensibilitat especial.
Bo. Acabe. En resum, volia dir-te que m'ha captivat.
Res més. Ah, sí... Salut i rebolica!
PS. Simpàtic, el dibuixet actual de la bio!
Em quede, però, amb el poema de presentació... i amb els de Jacques Prévert.
l´Autor
![Foto de perfil de perunforat Foto de perfil de perunforat](/imatges_autors/457002.jpg?rnd=277531448)
93 Relats
284 Comentaris
96323 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
Jo sóc així com sóc com el títol de Jaques PrévertSóc remolc de l'era
cendres calcàries de sabors
engrunes de silencis
i penyora de colors
Sóc herba mullada
d'olor de llocs
fiblar de pells
i l'enyor d'uns pocs
Sóc aire comestible
pintant oxigen amb els dits
mans d'argila humida
de sols, dies, llunes i nits
Sóc cargol treu-banya
un patufet a la panxa del bou
caputxeta entremaliada
i un calamar a dins d'un pou
Sóc un llibre a mig escriure
amb llapis de carbó
tint de blanc sobre fons negre
lletra de pal i cançó
Sóc pedra de tartera
marca d'aigua de paper
muntanyes de somriures
sota al vol d'un esparver
Sóc el que sóc
No sóc res més
D'amunt i avall
De més i menys
De poc o molt
De tot o res
http://correctellegiblebarat.blogspot.com/