Cercador
Avui pensava...
Un relat de: silvia_peratalladaQuè passava amb els diumenges, no sé perquè, són dies extranys, sempre fa mal temps, últimament, t'hi has fixat?
I quan em llevo, tinc massa mal de cap, decideixo sempre no beure més, que ahir em vaig passar, només tinc ganes de dormir i que arribi demà, i no vull sortir, tot i que sé que ho acabaré fent, com sempre...
El meu cos experimenta un sentiment desconegut, encara que fa temps que es repeteix.... no és tristesa, perquè no em passa res, no és son, ja que he dormit més que un ós, no és res semblant a l'alegria, ja que em costa anar del sofà al llit...és el sentiment dels diumenges, aquell màgic incansable sentiment que mai entendré, mai en sabré la causa, ni la cura, ni durant quan temps el viuré...
A fora plou, plou molt, hi ha uns llamps que fan por a qualsevol... bé, tinc la sort que m'agraden les tempestes, però no a la gran ciutat...aquí els llamps fan por, sembla que s'hagi d'encendre tot, i després de deu minuts de ràbia de cel, es comencen a sentir ambulàncies i s'apaguen els llums...
també m'agrada que marxi la llum, però no a la gran ciutat....
Diumenge i a la gran ciutat...hauria d'estar prohibit!
Comentaris
-
Els diumenges...[Ofensiu]solarin | 27-09-2005 | Valoració: 9
En conec la sensació. La ressaca de son o del que sigui pot amb mi i no tinc ganes de fer res... i el temps s'escola taaaan a poc a poc...
Ha quedat ben plasmat en el poema!
Fa poc que et llegeixo però m'agrada com ho fas. -
he decidit[Ofensiu]Capdelin | 27-09-2005
pactant amb l'univers convertir la setmana en dilluns, dimarts, dimecres, dijous, divendres, dissabte i dissabte bis, anul·lant els diumenges... ho he fet per tu...
ara ve, si un diumenge algú et truca desitjant-te veure amb desig i morint-se per tu, no en facis cas, és una trampa, ell no existeix, igual que els diumenges...
em sembla que m'he ben perdut amb aquesta paranoia ridícula...
un petó endiumenjat (tomaaaa!)
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=885281960)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....