Cercador
Ara que les cases... (IX) POEMA DE L'HOME RIC -AIXÍ QUE EL VENT SE L'ENDUGUÉ-
Un relat de: Cugat Vil·lajoana RobertEn no havent gaudit, mai abans, els homes tan modern
present, proesa humana tan gloriosa no havia mai
estat escrita, mai contada, ni imaginada en anys.
En temps en què la tècnica era enginy, valor i força,
-valors humans els succeïen-, regnant per mars i terres,
un nou designi s'apropà des de la binària computa.
En no saber, però, si fou l'odissea d'un heroi
o bé, si fou aquest el conte d'un jove somiador,
que mai lluità ni despertà, canta aquest poema vida
i mort del més ric home sobre la terra dels mortals,
insígnia dels valors de competitivitat voraç.
El seu cor, tan gran diuen que fou, que la seva riquesa
estesa a mig planeta hauria abraçat les fams de gents
i les hauria esborrades de la memòria dels infants
de no ser pel deure que el menava pel guany de l'imbècil.
El seu imperi, avesat a l'empresa de l'eterna
explotació de la cultura material, descuidava
mig món i duia l'altre mig al massiu consum sobre el
producte estèril: eina d'intel·ligència humana fútil.
Però l'esforç de tan ingent combatent molt d'hora fou
sabut. Sabut per tots, sabut per totes l'heroi errant
trobà el reflectit de l'èxit ufanós que el moria
i claudicà en el somni que als humans d'arreu inculcava.
Aquell que al món havia il·luminat ara defugia
de si mateix -de l'ànima inconnexa del fals humà-.
Aquell que al món havia il·luminat ara es corglaçava
en veure un Prometeu covard que una raça degradà.
Mai més ningú tornaria a ser l'artífex de cap obra
malencertada mentre el govern de les idees no
anés a càrrec d'altra cosa reverenciada que
no fos la bensabuda enginyeria del gran saber.
Bill Gates In Memoriam
l´Autor
![Foto de perfil de Cugat Vil·lajoana Robert Foto de perfil de Cugat Vil·lajoana Robert](/imatges_autors/21870.jpg?rnd=362423743)
43 Relats
53 Comentaris
59448 Lectures
Valoració de l'autor: 8.53
Biografia:
Vaig nèixer un dia qualsevol alhora que unes d'altres cent personetes també ho feien en diferents parts del planeta. Per damunt de tot, el dia més important de la meva vida fou vora de nou mesos abans de que jo nasqués. Aquell dia els meus pares, embriagats d'amor i de primavera encetaren una cursa per la vida que encara ara resta plena de força. Increïble, no és cert? Ben viu i cuetejant (sí, sí, és clar, ara sóc jo el qui cueteja).Aquí hi trobareu les meves obres literàries. No sóc cap Monzó ni cap Vila-matas, però m'agrada passar-m'ho bé mentres escric. I també m'agrada ensenyar les coses que he fet!
Voldria afegir el següent per als qui llegeixin els meus textos: moltes mercès per la vostra atenció.
A passar-ho bé família de lectors i escriptors.
Últims relats de l'autor
- S'ha acabat el bròquil
- La psicologia de les mones [XV] - Interludi a trenc d'alba
- Cant de l'etern amant histriònic
- Postal desde l'espai
- Em moro de ganes
- La il·lusió del teu espectre
- D'allò que mai no vas saber
- Pràctica sense més: sense altres motius
- Necròpolis ciutat comtal
- El fitness no té swing
- De nom Clau; Penis Capniün Clau
- El cafè
- Tot just ara que desaparèixes és quan naixes
- Rosa d'abril
- Bosc encoratjador