Cercador
aquest cos teu.
Un relat de: geraldineUna setmana, un any.
les teves mans, així de perilloses, em toquen el cos;
el cos que tu respires i em respires i et respiro,
el cos que acaricia al teu, a poc a poc.
Acaricio la teva pell amb els meus pits...
la teva veu envolta el meu desig,
mentre em mires amb aquesta cara teva,
seria, serena, important, "sexy".
Em mires, somrius...
em respires, com si fos la primera vegada.
A prop teu, entre el meu ventre i el teu
no hi cap ni un fil de cotó,
es toquen les nostres galtes
m'agafes l'esquena ben avall,
casi a les nalgues
i em mous,
endavant i enrera, amb una sutilesa i suavitat que em tallen la respiració,
i em mires,
com si fos una pintura
que estás perfeccionant,
esperant una respiració o una altre
i escoltant-me,
vas pinzellant la meva voluntat
com si escoltessis el meu jo mes de dins...
la teva serenitat em trastoca...
i així, amb cuidado i a poc a poc
busques i explores tots els racons que
avui et pertanyen,
els meus.
Com si fos teva per tota l'eternitat
m'entrego cada segon com si fos
l'últim.
no se si demà tornarás...
la incertesa del teu silenci...
aquest espai que ja es teu
i aquest cos i aquest temps.
les teves mans, així de perilloses, em toquen el cos;
el cos que tu respires i em respires i et respiro,
el cos que acaricia al teu, a poc a poc.
Acaricio la teva pell amb els meus pits...
la teva veu envolta el meu desig,
mentre em mires amb aquesta cara teva,
seria, serena, important, "sexy".
Em mires, somrius...
em respires, com si fos la primera vegada.
A prop teu, entre el meu ventre i el teu
no hi cap ni un fil de cotó,
es toquen les nostres galtes
m'agafes l'esquena ben avall,
casi a les nalgues
i em mous,
endavant i enrera, amb una sutilesa i suavitat que em tallen la respiració,
i em mires,
com si fos una pintura
que estás perfeccionant,
esperant una respiració o una altre
i escoltant-me,
vas pinzellant la meva voluntat
com si escoltessis el meu jo mes de dins...
la teva serenitat em trastoca...
i així, amb cuidado i a poc a poc
busques i explores tots els racons que
avui et pertanyen,
els meus.
Com si fos teva per tota l'eternitat
m'entrego cada segon com si fos
l'últim.
no se si demà tornarás...
la incertesa del teu silenci...
aquest espai que ja es teu
i aquest cos i aquest temps.
Comentaris
-
bombetadellum | 29-03-2013 | Valoració: 10
preciós. Felicitats.
Jéssica -
geraldine | 18-03-2013
"cuidado" sento l'error... no l'he revisat.
imaginin que hi diu "cura".
Petons de mama "estressada".
l´Autor
![Foto de perfil de geraldine Foto de perfil de geraldine](/imatges_autors/387627.jpg?rnd=2079217403)
47 Relats
114 Comentaris
59260 Lectures
Valoració de l'autor: 9.90
Biografia:
30 anys acabats de sortir del forn...encara a relatsencatala!
la meva vida resumida dins aquest espai virtual, es fantàstic!
No penjo ni una tercera part del que escric, però repassant un per un dels meus escrits, me n'adono que son per ordre del primer a l'últim el resum d'aquests últims anys.
Gràcies per estar aquí els que hi sigueu...
Segueixo escrivint, amb una mica menys de temps perquè la meva vida ara te una altre ocupació casi el 100 per 100 del dia, la meva filla.
El meu oxigen, la meva raó de viure!
Seguim a relats en català!