Cercador
Ànima de mitja lluna
Un relat de: AtzaVaRaÀnima de mitja lluna,
tu creus que puc trobar
l'altra meitat?
Encara que no sigui perfecta,
encara que no encaixi daltot,
encara que traspassi, la llum,
per entre algunes escletxes
d'aquest conjunt imperfecte...
La Nit ja és aquí.
Jo m'aferro a la nostàlgia,
per no perdre'm.
I crec morir i néixer
en un mateix segon,
entre aquesta aigua,
cristal·lina, oblidada,
de la meva Terra Roja.
Comentaris
-
uauau!!![Ofensiu]Capdelin | 31-03-2005 | Valoració: 10
t´has submergit en l´abstracció, en la metàfora surrealista i fonda i n´has tret un poema entre ombres de lunes, de nits, de melangies i recerques... nedant en aquest món imperfecte, buscant una altra ànima feta d´imperfeccions acceptades i potser àdhuc admirades i compartides...
m´ha agradat moltíssim aquest poema... és breu, juga amb la difuminació de la ment i és terròríficament HUMÀ! la perfecció somiada és una pèrdua de temps i una assegurança perfecta per a la gran decepció que espera...
tens ànima de poetessa, un estil especial que s´aparta del munt general i li dónes aquest matís que et captiva i et sap a poc i fa que el tornis a llegir... gràcies per aquest regal! ets fantàstica!!!!
un petó i una abraçada!!!
l´Autor
![Foto de perfil de AtzaVaRa Foto de perfil de AtzaVaRa](/imatges_autors/8020.jpg?rnd=834855935)
96 Relats
393 Comentaris
135583 Lectures
Valoració de l'autor: 9.48
Biografia:
"No s'entenia la cançó de la nit,
de tan clares com eren les paraules."
Salvador Espriu
(Llibre de Sinera)
txe_underground@hotmail.com
www.fotolog.com/atzavara