Cercador
Tarongina
Un relat de: josepgregoriEt veig - Joaquim meu- jugant amb la mare entre les seues branques
amb els cabells embullats de petites floretes que guarneixen- encara més- la teua boniquesa blanca, immensa, infinita.
Les seues branques- no sé si ho saps- són els teus avantpassats que et donen la mà i malden per fer-te una besada ara que ja no són entre les llenques dels camps , mentre tu espolses les fulles a tort i a dret com si els parlares.
El seu perfum et comunica una llarga i antiga nissaga que ve del sud i brosta també pel nord.
Ets l'aigua i l'adob de terres fèrtils que han bastit el teu nom amb el tremp de les seues branques i el color dels seus dolços fruits que et donen força per créixer ara per la Terrassa del fum lluny de la mare natura.
l´Autor
![Foto de perfil de josepgregori Foto de perfil de josepgregori](/imatges_autors/530232.jpg?rnd=358473902)
19 Relats
7 Comentaris
15340 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Em dic Josep Ramon Gregori i vaig néixer a un poble petit de València, Potries.Des de l'any 1996, visc i treballo a Catalunya , a una aula d'acollida que rep alumnat nouvingut.
Aquest és el meu espai personal:
http://josepgregori.blogspot.com/
http://aulaacollidaieslaserreta.blogspot.com/
Espero els vostres missatges.
Gràcies i salut,
Josep
joseppotriessafor@gmail.com
Últims relats de l'autor
- Les escoles a Gaza المدارس بغزة
- 20 anys de la caiguda del mur a Berlín,però i els altres?
- Tarongina
- Declaracions viscerals!
- El futbol, la bena que ho tapa tot
- BONIQUESA
- TORNEM
- Anell
- Acollida
- Tornem
- buidor sorollosa
- Top manta
- Cop d'estat a Palestina
- Valencians i marroquins: un retrobament antic i rural.
- Avui sóc libanès.