Cercador
Quan hi ets no et veig
Un relat de: somnisevaPotser em vaig equivocar
Deixant-te marxar
Potser no podia suportar
Imaginar la teva melodia
Excitant, inhòspita, vital i contradictòria
Però amb gust a mel de mandarina
Volia volar amb tu
Agafada de la mà
Però, crec, et feia por
I jo sabia que cauria
En el pitjor dels paranys
Plens de llàgrimes, buits d'alegria
I sense cap de mena de malenconia
T'ho demano, no em deixis marxar
Moment perfecte del dia
Comentaris
-
Sostenir la por per créixer...[Ofensiu]Dolça Parvati | 14-03-2008
...per ser acompanyant i acompanyada, per deixar que mane la situació i no els prejudicis, les defenses inútils, les resistències o evitacions estèrils.
Arriscar-se a ser un i a estar en l'altre és un aprenentatge des dels sentiments, que són la vertadera intel·ligència. Així flueix l'autèntic contacte, l'autèntica relació... com la mel de mandarina, tan líquida que es pot beure, suau i intensa a parts iguals.
Molt sana aquesta aposta pel contacte, pel valor del present. Molt bo demanar ajut a l'altre en aquest camí de dos... Sàvia rectificació. -
Rectificar[Ofensiu]franz appa | 14-03-2008
Potser ens errem, o no, renunciant a l'acte que presumim que ens comportaria més dolor que sensacions més tèbies (fins i tot que la malenconia, sempre més suportable i passadora que el dolor agut, la punyent sensació de la devastació de la separació radical). Tastar el costat perillós de les relacions, però, és sempre una opció fresca i brillant com una melodia, com el gust de la mel de la mandarina (que ens fas imaginar perquè va darrera d'adjectius contundents com "Excitant, inhòspita, vital i contradictòria").
Si és possible encara retenir el que hem deixat anar, si podem dir sense por que sigui l'altre, o l'atzar, o un estrany déu o dimoni que habiti en les voltes cegues de l'esdevenir, que ens deixi triar sense opció, sense la voluntat (sense el seny?) el costat perillós, el risc i la vibració del moment... sí, tastarem aquest moment perfecte (rotundament bo i ben dit el final, una conclusió que ens empara tant com ens agita l'expectació generada pels versos que hi desemboquen).
Una abraçada!
franz
l´Autor
![Foto de perfil de somniseva Foto de perfil de somniseva](/imatges_autors/594039.jpg?rnd=12173640)
38 Relats
54 Comentaris
42758 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Vull ser una noia senzilla, amb paraules senzilles, però que la senzillesa tingui el poder de la maduresa.Vull viure aprenent.
Us deixo el meu mail, per si em voleu escriure somniseva@hotmail.es
Últims relats de l'autor
- UN CAFÈ AMB LA VIDA
- El moment dels mil estius
- El temps que ens queda, aprofita'l
- Jo tampoc hi veig.
- La normalitat
- Roba estesa
- La calor i altres jocs del destí
- Pell nua
- He oblidat el títol del relat
- Paraules, petites i somniades
- Conte contat
- Vosaltres sabeu perquè?
- Començar una història
- Quan hi ets no et veig
- LES MIRADES DE LES PARAULES