Cercador
Passejant
Un relat de: cescarnauPer a l'Ilargi Betea
Anava passejant vora el port un matí fret d'hibern. Vaig arribar a una petita cala artificial que es quedà com una de natural desprès de fet el port i una llengua de pedres s'endinsés dins l'aigüa i agafessin forma d'ela.
En Cesc anava els estius a banyar-se cada dia a la cala, molt a prop de casa seva, i de vegades s'acostava amb la seva companya, una dona amb un deler un pel fort pels gats que allà es refugiaven, -formaven una petita colònia de felins que vivien, menjaven i es reproduïen a arecerades de les inclemències del temps entre mig de matolls, barques velles i petites de pescadors jubilats com les barques roïnoses.En Cesc estava una mica fart de que alguns d'aquests felins anèssin a parar a casa seva, perquè de llàstima ja en feien, pobres animals, tant a la vora de les tempestes, sense refugi, havent-se de protegir de les inclemències del temps i també d'alguns galifardeus que pertanyien a la tribu urbana dels inútils socials i disfrutaven aixafant el cap dels animals amb pedregades.
En Cesc va seure damunt d'una roca i va encetar un cigarret. L'hivern era fred però aquell matí feia sol i es podia passar una bona estona, mirant la blavor intensa del mar al temps que recordava l'estiu i les bones capbussades que diariament feia.
-Saps?-em va dir aixant molt les celles- Ara, escric poemes que envio a una pàgina d'internet que m`els publica tots.
-¿Tots? Li vaig preguntar sorprès. ¿Ja et va millor això de les lletres? Has escrit coses
que farien posar vermella a la Senyora Literatura.
-Ets tant destructiu com sempre, Arnau. Sembles el meu pare. Em va dir molt empipat.-Mira, l'altre dia una noia que col·labora habitualment, em va fer un comentari molt amable. Es diu Ilargi Betea i la vull conèixer.
-Deu ser un bon jan aquesta noia- li digué punxant-lo com sempre m'agrada fer-ho.
El Cesc em va fulminar amb la mirada i no vaig tornar a fer-li cap més comentari.
-Fa una mica de presentació, amb un dibuixet molt maco i s'autodefineix, com fada, riallera, màgica. I saps que penso? Que deu ser més del que diu. A part de que escriu força bé.
-Mira, nano et conec de fa anys, i sempre arribo a la mateixa conclusió. Crec que hauries d'haver nascut a l'època dels romàntics, amb en Bécquer i tota aquella tropa de sonats, que es batien en duels, els agradava passejar pels cementiris i arribaven al suïcidi si la dona que volien no els feia cas. Jo, L'Arnau continuava punxant els poètics bodells de l'escriptor.
Sempre ha anat així, a les nostres relacions, ell, en Cesc és el poeta o el narrador i jo l'Arnau una persona normal que no tinc res a veure, amb els seus afanys literaris.
-Avui m'ha vingut al cap la noai aquesta -ha continuat- i he pensat que m'agradaria fer-li algun poema o conte. Però per la poesia m'agradaria conèixer-la millor. I ara Arnau, no em toquis més els collons perquè ser el que estàs pensant. La teva mirada mofeta no m'agradat gens-.
¿Has vist? La platja es plena de gavines.- Em va dir com si parlés amb ell mateix, cosa que potser estava fent.- Ja saps que la gent que em cau bé, em cau bé, i no puc fer-hi res.-Volia fer-li un comentari esmolador però em vaig moderar:
-Et veig venir Cesc, però després no em vinguis a buscar. Ja n'estic tip d'aguantar els teus problemes. Ni t'escoltaré. Ja t'ho faràs. Li vaig dir mentre mirava un parell de gats que es rebolcaven per la sorra.
-Estàs pixant fora de test Arnau, cada dia et fas més vell.
-Tu mateix ja et fas gran. Hauries d'apuntar-te al club d'escacs del Casal o a la collas de petanca.
-Ves a fer punyetes.
En Cesc i l'Arnau varen tornar cap a casa l'hora de dinar ja s'acostava.
Comentaris
-
Moltes gràcies!![Ofensiu]Ilargi betea | 12-01-2005 | Valoració: 10
Estava Passejant per RC i de sobte buscant el teu nom he descobert aquest relat que tant m'afecta! Com pot ser que no l'hagi vist abans! Quina sorpresa!! moltíssimes gràcies!
M'ha agradat molt, és molt original! Ai, el Cesc i l'Arnau... no sé quin dels dos és més encisador! l'un tan realista i l'altre ben somiador... Ambdós m'han fet somriure perque de tant en tant jo també tinc dues clàudies en miniatura que no es posen d'acord...
Ara mateix una em diu que t'he d'enviar una abraçada molt forta i l'altra diu que el millor seria una bona dosi de màgia, com no aconsegueixo decidir-me t'envio les dues coses ben lligades amb un petó!!
Fins aviat!! i ja ens veurem,eh!
l´Autor
![Foto de perfil de cescarnau Foto de perfil de cescarnau](/imatges_autors/5506.jpg?rnd=2091127397)
127 Relats
179 Comentaris
126106 Lectures
Valoració de l'autor: 9.41
Biografia:
Tinc 52 anys. Vaig començar fent poesia i he publicat una novel·la. Ara tinc en fase de publicació un llibre de relats en castellà. Normalment es la llengua que utilitzo, però alguns contes els tradueix al català. Col·laboro amb algunes revistes literàrias en paper i per Internet.El meu correu és:
glofran1@telefonica.net