Cercador
Nit freda
Un relat de: annabella pampalluguesDorm el xiquet, fred
sota un fred cel com a sostre
amb només el caliu
d'una flama encesa a terra.
Dorm als braços de sa mare
que l'acompanya, i l'acarona
amb només l'amor com a riquesa
i els seus braços com a temple.
Dorm son pare, fred
sota un fred sostre de ciment
amb l'amor com a desferra
i la sang aigualida pel temps.
Tremola el xiquet
de fred i de poc futur
en una nit amarada de res
i una vida d'encara menys.
Tremola la mare
de fred i de ràbia
del dolor de dormir en terra
amb les pedres rossegant-li l'esquena.
I tremola el pare
de fred i de por
dins la grisa presó, misèria
per un crim que ha comés.
Caminen tots tres
carregant als muscles la seua creu
amb les mans brutes de pena i pecat
i ells mateixos com a únic déu.
Comentaris
-
Nit freda![Ofensiu]jacobè | 24-12-2005
No el canviaria. Em sembla perfecte: nit, per la foscor en les seves vides; freda, pel patiment. Nit freda: metàfora de la situació social que denuncies. Preciosa. Escrius i exposes les idees molt bé per la teva jovenesa.
Bon nadal pampallugues! -
ambre | 12-11-2005 | Valoració: 10
Inútil cosmonauta el què no sap el nom de les coses que l'ignoren. Inútil cosmonauta el què mira les estrelles i no veu les rates.
Més o menys anava així...
És d'en Montalban, no sé per què m'ho has recordat...
-
Tristor gelada [Ofensiu]Màndalf | 12-11-2005
és el que transmet la teva poesia, que descriu les penuries i la dessolació d'aquest tres abandonats de la vida. Jo com a títol d'una poesia m'agrada trobar-hi un troçet bonic d'ella mateixa. Per exemple "Sota un fred cel", "Tremola el xiquet", "Grisa presó" "Únic Déu",... però ara no sé com t'ho faras per canviar-ho,...
Un petó
l´Autor
![Foto de perfil de annabella pampallugues Foto de perfil de annabella pampallugues](/imatges_autors/122390.jpg?rnd=1016606302)
33 Relats
122 Comentaris
46136 Lectures
Valoració de l'autor: 9.56
Biografia:
M'he cansat de la meua biografia.Diré només
quatre coses de mi.
Us bastaran si sou
tan creatius com per inventar
l'esser més estrany
fet dona.
Sóc
la paradoxa de desevolupament
humà:
quan més madura més infant.
M'agrada
encantar-me mirant la làmpada
de la tauleta
de nit, i els colors que emet.
Odie
portar tacons, encara
que m'afavorisquen
les cames i li vagen a la fadilla.
Seguiré
creant versos inconnexos, fàcils i
sense rima,
que jo mateixa no entenc.
Per qualsevol cosa, albacamarasa@hotmail.com
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"El T. Cargol em va encadenar i jo he passat la cadena a la Laura Lara Martín, a la Salzburg i a l'Anònim"
(descobreix què és "R en Cadena")
Últims relats de l'autor
- La tristesa podria ser això
- Presses
- Notícies de la ciutat. Quarta part.
- Notícies de la ciutat. Tercera part.
- l'anhel de la paraula
- Violència familiar.
- De la terra morta
- Decàleg de perquè m'assemble a una tortuga
- L'orfandat de les lletres, o poema sobre l'art.
- Notícies de la ciutat. Segona part.
- Notícies de la ciutat. Primera part.
- La Blancaneus primera
- El teatre vell
- Plou
- Nit freda