Cercador
Ni em mires... no em recordes?
Un relat de: silvia_peratalladaPasses per davant meu
i ni em mires
potser no recordes
que sé qui ets.
fill de puta
Et miro, intentant
que la força de la ràbia
et faci girar
però ets tan ase
que si et crido,
tampoc respondràs.
Passes de llarg
passo de saludar
aquell dia em vas matar
la detenció va ser il·legal,
i mai et podré oblidar.
Comentaris
-
Contundent[Ofensiu]foscor | 16-01-2006
A per ell!!
Salut i revolta! -
Ondiaaa![Ofensiu]cassigall blau | 15-01-2006
T'has tornat a emprenyar amb algu!
Tranki, tranki....
Moltes gracies per la teva felicitacioooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooo!!!!!!!!!!!!!!!!
pere
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1954476733)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....