Cercador
Lluita
Un relat de: bufanúvolsEm té la poderosa argila
al raser on l'hivern respira.
La meua força no te l'acabaràs,
Tardor, vesprada.
T'estimaré com a l'estiu
i et somriuré en cada gest,
Si cal, i tot això serà un bonic teatre.
I tot l'esforç serà inútil
i jo hauré vençut.
Car vindrà la primavera
I serà una pluja imprevista
I tendrament irada.
Romandrà el silenci
Entre la pedra i l'aire
I a les palpentes dibuixaré un avió
o potser una lluna.
Comentaris
-
Lluita en preesent[Ofensiu]Joan G. Pons | 23-10-2009 | Valoració: 10
El teu Relat l'he canviat.... amb el teu permís... en present i és molt bo. Gràcies.
-
L'he llegit diverses vegades,[Ofensiu]RATUIX | 23-10-2009
i encara que no crec entendre'l, m'ha corprès per la força, perquè es perceb el sentiment de lluita, com d'algú que es vol deixar anar. L'imatge final de dibuixar una lluna o un avió a les palpentes, és com un contrapunt d'infantesa, d'irrealitat molt bell.
l´Autor
![Foto de perfil de bufanúvols Foto de perfil de bufanúvols](/imatges_autors/240128.jpg?rnd=445605180)
133 Relats
205 Comentaris
110440 Lectures
Valoració de l'autor: 9.81