Cercador
LES MEVES BESSONES
Un relat de: Anna SimonAl jardí de casa,
dues flors ens delecten amb la seva presència.
No són vermelles ni groguenques,
però si rosadetes de cara.
No tenen l'esveltesa de les roses,
però les miro embadalida quan fan quatre passes amb feixuguesa.
Ni tan sols tenen estams o pètals brodats,
però gaudeixo cada séc de la seva pell que menjo a petons, veient la seva nuesa.
Tampoc dansen amb el vent fent un xiu-xiu suau amb el seu moviment.
Però quina alegria tan immensa em transmet sentir les seves rialles quan, alçant-les a l'aire, semblen una sínia de música i colors.
Ni són de la fragància ferma que caracteritza una rosa,
ni d'aquella tan suau d'una branqueta d'espígol; elles tenen una olor natural, sense necessitat d'aroma,
la seva pell desprèn flaire de tendresa, d'innocència, d'ingenuïtat; simplement l'olor de la vida.
Per què voldria jo collir un ram de roses,
si en el meu jardí ja tinc les poncelles més formoses?
l´Autor
![Foto de perfil de Anna Simon Foto de perfil de Anna Simon](/imatges_autors/788032.jpg?rnd=1338648462)
32 Relats
66 Comentaris
36104 Lectures
Valoració de l'autor: 9.98
Biografia:
Que mai un pensament quedi en el record, sense abans prendre forma encara que sigui en un bocinet de paper.Últims relats de l'autor
- GARBUIX DE FORMES
- I CAU LA NEU...
- Que és... ser autèntic?
- Sentits latents
- SI vull.......NO vull
- Les teves mans
- Buscant el silenci
- Voilà Paris!!!
- Et vull nomenar germà…
- Tot és poesia!?!?!?
- M'agrada......... I tan que si! (II)
- 50è Aniversari (brodat a quatre mans)
- Quan "Ella" li diu...
- Oda a una piga
- Era la seva veu...