Cercador
La mortalla
Un relat de: cescarnauNo saps com em dol
Veure
Com vas.
Sembles un vaixell
Sense nord i el rumb perdut
Vaig darrera teu
Esperant que
T'enfonsis d'un moment a l'altre.
Ja fa temps
Que l'aigua penetra
Dins el teu cos
Per totes les vies que li has obert.
Em dol no poder ajudar-te
No poder desenganxar-te.
Reina del paradís
Sembles una lluna sense cel
¿I que faràs?
¿Un suïcidi en mig del mar?
Abans però
La darrera punxada
Voldràs sentir-la
Desprès.
Ja no hi seràs.
No hi seràs per sentir
Que plorem la teva absència
Quin mal em fa
Mai no has volgut escoltar
La meva veu.
Corries sempre com un llamp
¿cap a on anaves?
Quan sabré que ja ets ben morta
Algú dirà
Ja es veia venir.
I jo pensaré
En la teva bellesa
I la teva energia
Perdudes per mi
Pel nostre indigent amor.
Mentre et posen el darrer vestit
Color de nit, bufaga,
a la teva figura
Bella, bella, bella.
Mentre et vesteixen de mortalla.
l´Autor
![Foto de perfil de cescarnau Foto de perfil de cescarnau](/imatges_autors/5506.jpg?rnd=1301653215)
127 Relats
179 Comentaris
126106 Lectures
Valoració de l'autor: 9.41
Biografia:
Tinc 52 anys. Vaig començar fent poesia i he publicat una novel·la. Ara tinc en fase de publicació un llibre de relats en castellà. Normalment es la llengua que utilitzo, però alguns contes els tradueix al català. Col·laboro amb algunes revistes literàrias en paper i per Internet.El meu correu és:
glofran1@telefonica.net