Cercador
La ExisTèncIa InvoLuntàRia
Un relat de: NitsdAbrilSense pressa vaig fent
esclau el meu sentiment
amb la constància ferma
de la consciència clara.
I sense voler camino
les meves passes es perden
en l'abisme del no res
en la foscor de l'univers
Sura l'ànima de qui no vol ser,
però és, malgrat no saber-se,
malgrat no trobar-se.
La existència involuntària.
Comentaris
-
Caram![Ofensiu]Àfrika Winslet | 01-06-2006 | Valoració: 10
Hola noia! El teu poema m'ha agafat per sorpresa i m'ha agradat molt. Crec que expresses en poques paraules (i pocs versos) aquesta soledat, rutina, desgana... que acompanya a una "existència involuntària". El títol està molt bé. Un petó per tu, continua així ;)
-
interiors[Ofensiu]helena | 01-05-2006
Preciós poema que reflexa la solitud
d´una forma serena, fins i tot plàcida.
No hi ha desesperació ni tristor aguda.
És un sentiment molt interioritzat, expressat
de forma bellíssima.
helena
l´Autor
![Foto de perfil de NitsdAbril Foto de perfil de NitsdAbril](/imatges_autors/271302.jpg?rnd=1090178750)
15 Relats
36 Comentaris
17689 Lectures
Valoració de l'autor: 9.44
Biografia:
Escriure...és entrar a l'interior d'un mateix, és conversar amb l'ànima...és parar-se un moment i reflexionar...Feia temps que no trobava el moment, o potser l'evitava....avui i ara retrobo la meva etapa literària...després d'anys en silenci...amb la nostalgia de treure els meus sentiments i plasmar-los visualment!
Últims relats de l'autor
- Que la Vida No Deixi Mai de Sorprendre'ns!
- Estimat Ningú!
- La ExisTèncIa InvoLuntàRia
- Instants
- Entre els silencis
- Cauen les parpelles
- Avui és un d'aquells dies que...
- Amor misteriós (I). Versió corregida
- Reflexions (I). Qui som?
- Cau la Lluna i s'allunya
- Besar amb la mirada
- Amor misteriós (Capítol 1)
- Llibertat...
- Anys...
- Fada