Cercador
Historia d'un encontre
Un relat de: somnis de llunaUn dia, quan no era jo
Vaig trobar-te, sense voler
Sense ser tu.
Jo, nena desconsolada
Creixent amb pressa
Dona sensa vida
Sense amor, sense ànima.
Tu, nen enamorat
Trencadís, màgic
Home en la desesperança
Aclaparat entre somnis.
Jo sense ser jo
Tu sense ser tu
Vaig trobar-te, vas trobar-me
Vam trobar-nos
Perduts, espantats,
Sols, fràgils,
Tristos, petits
Petits
I ara
Et perdo
Ara que jo sóc jo
Te'n vas
Ara que tu ets tu
Ara que jo no sóc tu
Ni tu ets jo
Som només dos
Més el record d'aquell estiu
Jugant com nens
A estimar-nos com adults
I llavors,
Cuan tu vas ser jo
I jo vaig ser tu
Només llavors
Jo vaig ser jo
I tu vas ser tu
Sincers
Feliços
Lliures
I ara,
Toca dir-nos adéu
Per tornar a trobar
El meu no jo
El teu nou tu
Un nou nosaltres
Un nou amor.
Comentaris
-
pelscarrersgrisosdelcascantic[Ofensiu]sempreningú | 09-04-2010 | Valoració: 9
Senzill però molt bonic! El joc de paraules m'ha creat la imatge de dos nens rients amb picardia. A vegades és millor veure les coses de la vida com nens...
-
Qui és qui?[Ofensiu]Fada del bosc | 08-04-2010 | Valoració: 10
Quin joc de paraules més bonic...
La indesició, quan encara no sabem qui soms, però comencem a estimar i soms dos, però qui es qui?
m'ha agradta molt és d'aquells poemes que passen bé suaus tendres que agrada rellegir-los.
La Fada.
l´Autor
![Foto de perfil de somnis de lluna Foto de perfil de somnis de lluna](/imatges_autors/960191.jpg?rnd=1378899052)
7 Relats
9 Comentaris
8598 Lectures
Valoració de l'autor: 9.75
Biografia:
Amb els meus 20 anys acabats d'assolir, ja des de fa uns anys sento la imperiosa necessitat de manifestar-me mitjançant el món de les arts. vull aprendre dels que més en saben i compartir pensaments i històries que em ballen pel cap, a la fi d'ordenar-me la ment i trobar-me a mi mateixa.Espero escriure molts relats per a poder-los compartir. Segurament, penjaré alguns textos escrits fa temps, però que mai han vist la llum, és a dir, casi bé d'estrena.
Crec que tinc un estil un tant peculiar (que no vol dir perfecte ni bo, ni molt menys), potser sóc una mica complicada, a vegades. Potser repetitiva. De totes les maneres, tot el que escric em surt de l'ànima.