Cercador
Guspires de màgia -2-
Un relat de: Marina Ramírez GallardoGuspira de màgia 2:
Ha arribat
amb la llum del dia
llampant.
Sembla que brilla
sembla que té vida.
M'ha il·luminat el matí
aquell lliri mig marcit
fent que per un minut
callessin els meus crits.
Aroa
Aquesta nit he tingut un malson. He somiat que ni hi havia cap flor. He somiat que s'havien acabat. No arribaven més. L'anterior era l'última. I m'he adonat de que no puc viure si no les vaig rebent.
Què passarà quan tots aquells racons on van tenir lloc els nostres petons s'acabin?
Per una vegada tinc por.
M'he llevat com una boja per buscar la flor, el meu regal de cada matí. I m'he sorprès quan he vist que era rere la porta. Has vingut fins aquí, fins a dos metres tan sols de mi, on segur que senties la meva respiració, i no m'has cridat? No m'has dit res?
Potser sí. M'imagino que has vingut fins al llit i m'has acaronat. Has fet que el meu malson s'acabés, has deixat la flor i has marxat.
Sembla que el Sol avui brilla d'una manera diferent, com si no existís un demà.
He vist que la flor d'avui, també mig marcida, era un clavell, de color groc, fet taronja per culpa del temps, però quan l'he agafat ha sortit del centre una marieta, que ha desplegat les ales i ha sortit volant.
Vol dir que la flor, tot i així morta, té ànima?
Jo l'he perduda ja fa temps.
Va sortir volant aquella freda tarda de febrer. Vas desaparèixer entre la neu.
Per què vas morir així? Potser per que la teva ànima era pura i blanca com la neu...
No l'he pogut oblidar. Quan et recordo, els teus ulls, la teva forma de mirar-me, la teva manera de somriure, per molt que estiguessis cansat, feies forces i quan em veies somreies, la teva manera tan suau de tocar-me com si fos una nina de vidre, de cristall, com si en trenqués...
Quan ho recordo en fan ganes de plorar, però se que això no t'agradaria pas, i trec forces d' on no hi ha i somric.
Cauen llàgrimes, miro la paret i somric.
Una paret que ens ha vist a tots dos, abraçats.
Per què estic al present, mirant i recordant el passat, quan li parlo al futur?
Demà ens veiem Níquel.
Comentaris
-
Hola Marina.[Ofensiu]J.Lluís Cusidó i Ciuraneta | 07-11-2008 | Valoració: 10
No havia llegit res teu, però aquest bonic relat que avui m'ha delectat, m'obligarà a llegir el primer Guspires de màgia-1-.
J. Lluís Cusidó i Ciuraneta
l´Autor
![Foto de perfil de Marina Ramírez Gallardo Foto de perfil de Marina Ramírez Gallardo](/imatges_autors/740984.jpg?rnd=545777441)
28 Relats
64 Comentaris
28749 Lectures
Valoració de l'autor: 9.52
Biografia:
No tinc massa a dir sobre mi. Simplement que vaig trobar aquesta pàgina per casualitat, ni tan sols recordo com exactament, em vaig entusiasmar en veure que em van publicar allò que vaig enviar, i des d'ahleshores, tot el que he volgut penjar ho he pogut penjar.Vaig quedar entre les 10 millors histories de tota Catalunya d'entre 500 histories acabades i vaig guanyar el premi territorial del concurs de Ficcions en la seva tercera edició.
He guanyat altres certàmens de l'escola i continuu escribint per gust. Espero fer-ho bé.
marina.bsk@hotmail.com
http://www.fotolog.com/luna__demar
http://guspiresdemagia.blogspot.com
Últims relats de l'autor
- El cor, les lletres i el paper
- Guspires de màgia -5-
- Guspires de màgia -4-
- Guspires de màgia -3-
- Guspires de màgia -2-
- Guspires de màgia -1-
- La lluna del meu sol
- El dia que va despertar
- Per què viure sense un somni?
- Bufa el vent
- Res
- Demana un desig
- Se l'emporten les onades
- Si tanques els ulls
- Poc a poc, sobre el camí ple de dubtes