Cercador
Gràcies Bella Gaia
Un relat de: Urkc-EduardI va ser aquell despertar, en aquella matinada a l'esclat de l'alba del cel d'Eivissa, on vaig entendre que. L'acció no calia estar legitimada ni fonamentada per la ment.
I va ser allà, dalt del Machu Picchu, caminant per pedregosos corriols inques, entre niguls i rocs que vaig entendre; Que la puresa no necessita poder.
I va ser allà dalt, entre núvols, al gravity Bar, a la Irlanda eterna, entre cerveses gaèliques, on vaig entendre i veure, immers en fluir i fruir del gaudi, com un dolç flum fluctuant, rebent el permís de jugar amb les filles de la terra.
I va ser allà a Xiraz, curull de sufisme persa, sobre el deure personal constant d'embellir el que veiem i ens envolta.
I va ser allà a la Torre Galatea, de l'antiga Constantinoble, que vaig entendre que la por, sols ens fa esclaus de les nostres misèries.
I allà i més enllà, dels casquets àrtics, passat el passatge Drake, vaig entendre, que d'un senzill punt, va néixer el Big-big bang, i la bonança per això, de dissoldre'ns i descompondre'ns sovint, per néixer de bell nou pulcre i virginal
I va ser allà a Katmandú, on em parlaren de la beutat de la diferència i d'unir contraris.
I també a l'antic Tenochtitlán mexica, a llençar-me al buit sense xarxa.
Gràcies Bella Gaia
Concedeix-me més temps
Per a seguir contemplant
El cant d'espais que m'em bressolen
Gràcies Bella Gaia
Transmutadora constant
Que ets molt més del que sembles
I molt menys del que pensem
Gràcies Gaia Eterna
D'aquest fill que t'honora
I que és la perennitat
si no sentir l'eternitat
del teu l'accent mudadís
Comentaris
-
Torre Galatea: en declaració...[Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 20-07-2020 | Valoració: 10
Molt bon relat on es manifesta la teua cultura suprema, on la Gaia és el centre dels teus sentiments expressats poèticament.
Segon he vist en el diccionari, la palabra "GAIA", significa "alegre", "festivo" i "cuchillo".
Realment m'ha agradat com ho expresses tot, però el trobe un tant surrealista, Urkd-Eduard.
Saluts i cuida't.
PERLA DE VELLUT -
Universal i particular[Ofensiu]SrGarcia | 14-07-2020
Gaia com a idea és una cosa immensa. Limitats com som i aferrats als sentits, hem d'entendre aquesta immensitat en llocs concrets, llocs que ens manifestin allò que habitualment bo podem entendre.
Trobo molt bé que el cant a Gaia vagi precedit d'una llista de llocs on aquesta se t'ha manifestat.
l´Autor
117 Relats
277 Comentaris
32717 Lectures
Valoració de l'autor: 9.80
Biografia:
Urkc-Eduardurkceduard@gmail.com
Últims relats de l'autor
- Gràcies Lluís(plural 21)
- JEZABEL
- Aquil·les
- De penes i goigs
- Celatge fosc
- De claveguerams i catacumbes
- De soques i tanys
- Divagacions d'un diumenge mandrós ratllan el capvespre
- amo del cos
- plastilina
- Polsims argentats: Ratlles i ratlles tossudes al cel
- Joiós
- Mercedaris i corsaris
- Més enllà de la foscor
- Feminal bes