Cercador
El meu tarannà
Un relat de: silvia_peratalladaEscriuria lletres, paraules versos
però sense massa sentit
coses que no entenc
actituds que no em pertanyen,
però somriure permanent.
No és pas el meu tarannà
tampoc on vull arribar
canviar la manera de veure brillar
uns ulls que no conec
i una carícia que no sé d'on ve...
Viure la vida com la veus arribar
els moments quan toquen,
no deixar de sentir, quan cal.
La lluita sempre al cap,
i la revolta a la mà.
Comentaris
-
---}[Ofensiu]buscadoradefollets | 05-03-2006
Merci pel comentari Sílvia. Dir-te que m'ha agradat molt el que has escrit, tot el poema en sí, i sobretot el que has expressat en l'última part, genial, de veritat...
Una abraçadaaa i que mai es perdi el somriure, que és el que et dóna més facilitat d'anar tirant endevant!
Mercè -
El tarannà[Ofensiu]Melcior | 03-03-2006
d' una persona es personal , intransferible, i el
que ens fa diferents als altres. Es un tresor que
tenim, altre cosa es corretgir-lo per millorar-lo,
i no sempre es possible.
Endavant Silvia. -
Un altre 10[Ofensiu]Xitus | 01-03-2006 | Valoració: 10
Perquè estàs últimament en una ratxa molt bona a l'hora d'escriure. En aquest poema sintetitzes bastantes coses en poques línies, m'agrada per això, i per certes cosetes que hi intueixo i amb les quals (algunes) les reconec en mi.
Segueix així, amb el cor a la mà s'escriu més profund, no trobes?
b-Xitus.
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=943716610)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....