Cercador
Dilluns
Un relat de: magdaDos quarts d’onze, matí de dilluns, cases que des de fa cinc cents anys s’avorreixen dolçament i sol d’abril que s’aixeca de puntetes. El poble encara dorm i em sembla que sento com s’estira, mandrós, badallant amb tots els teulats i finestrons. No hi ha ningú a la plaça de les botxes. Les poques botigues encara obertes tenen les persianes un pam pujades. Fins i tot la calor avança amb cautela i mig sorpresa. Sec a la terrassa de sempre i em prenc el cafè a poc a poc, deixant que la calma inesperada d’un dilluns adiumenjat m’empleni fins a dalt de tot. És una delícia estar despert en un món fet per gaudir-lo amb els ulls oberts i on tu ets el primer que els obre.
Una porta s’obre amb un xerric tímid. Comencen a moure’s les fulles, esbullades per un vent suau i perfumat. A la fleca del costat han aixecat la persiana fins a dalt. Passa un cotxe, a pas de cargol, diria que és el carter. Una dona amb pantalons negres, de mudar, sabatilles esportives i ulleres de sol es deixa arrossegar per dos gossos immensos cap al parc. Fins i tot els ocells s'inflen les plomes amb més ímpetu.
M’acabo el cafè. Respiro fondo. Comença una altra setmana i aquí, al petit poble del costat del riu, entenc molt millor la teoria de la relativitat: un final es pot convertir en un començament, un començament pot ser tan ple com un final i la vida no deixa de sorprendre’m cíclicament, des de dilluns fins al futur.
Una porta s’obre amb un xerric tímid. Comencen a moure’s les fulles, esbullades per un vent suau i perfumat. A la fleca del costat han aixecat la persiana fins a dalt. Passa un cotxe, a pas de cargol, diria que és el carter. Una dona amb pantalons negres, de mudar, sabatilles esportives i ulleres de sol es deixa arrossegar per dos gossos immensos cap al parc. Fins i tot els ocells s'inflen les plomes amb més ímpetu.
M’acabo el cafè. Respiro fondo. Comença una altra setmana i aquí, al petit poble del costat del riu, entenc molt millor la teoria de la relativitat: un final es pot convertir en un començament, un començament pot ser tan ple com un final i la vida no deixa de sorprendre’m cíclicament, des de dilluns fins al futur.
Comentaris
-
Petita meravella![Ofensiu]Aleix de Ferrater | 27-10-2015 | Valoració: 10
Aquest relat és una petita meravella, Magda! És un retrat tan precís i tan colorista que m'hi veig. Els petits detalls que la protagonista sap valorar i que fan que el dia sigui magnífic. Una forta abraçada.
Aleix
l´Autor
![Foto de perfil de magda Foto de perfil de magda](/imatges_autors/1038577.jpg?rnd=1084642834)
45 Relats
108 Comentaris
34029 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
We are what we pretend to be, so we must be careful what we pretend to be.Kurt Vonnegut