Cercador
Crom el nòrdic actuant quan era petit (una ficció una mica real).
Un relat de: Unicorn GrisBenvolguts relataires, us convido a llegir primer l'article i després el comentari de sota. En fi, esperant que aquest "full de ruta" de posar el comentari al final us sembli prou bé, anem ja amb l'article
-------------------------------------------------------------
En una escola de Valls el nom de la qual no donarem, cap als volts de la dècada dels 80, un grup de prop de cent alumnes escolten la institutriu de l'escola que els dóna la benvinguda. Tots els nens escolten silenciosos, i un d'ells aguanta la respiració
La institutriu o professora, des de dalt d'una petita tarima, amb diverses professores i directores sentades a la seva esquena, fa el discurs a la canalla:
- Per a tots vosaltres, nens petits que veniu per primer cop a aquesta escola, que sapigueu que aquí hi trobareu una vertadera llar - la professora agafa aire, hi ha uns segons de silenci; després continua: - una vertadera llar on els professors dónen als alumnes el mateix que una mare dóna sempre als seus fills, allò que uneix a les persones i a la gent: l'AMOR.
Algú trenca inesperadament el discurs:
- Encara sort, professora, encara sort!! - diu un nen petit entre el públic, que era jo mateix: - Em pensava que anava a dir El Frikisme!!
- ¿E... el frikisme? ¿Has dit el frikisme? - diu la institutriu amb els ulls ben oberts, mentre els nens del voltant, després de posar cara extranyada uns segons, es petaven a riure sorollosament. Però la institutriu fa cara de pomes agres i es gira enrera cap a una de les profes, mentre diu en veu baixa:
- ¿Qui és aquest noi que parla d'aquesta manera tant... individual?
- M'han dit que és el Marquet. Dels Corbera. Un noi com a molt introvertit i com una mica excèntric.
- Doncs bé, senyora professora, ¿no li sembla que el que hauríem de fer, amb el Marquet, és proposar-lo per un suspens en l'evaluació?
- No és mala idea... Prenc nota de la seva suggerència.
I el dia va continuar...
I així va ser com es va donar a conèixer per primer cop als nois de la escola, adquirint el que alguns en diuen un tipus de fama, en Marquet, el noi que anys després en el futur seria conegut com l'Stoer primer, poeta, filòsof, escriptor, somiador i aficionat a la Coca-cola. Un noi més raro i curiós que un gos verd, modèstia a part...
I vet aquí un gos, i el conte ja s'ha fos; i vet aquí un gat, i el conte s'ha acabat.
-------------------------------------------------------------
Aquesta història és un simbolisme sobre mi mateix com a persona, internauta i escriptor. A dir veritat, per si algú ho ha endevinat, l'acudit l'he basat en un "xist" de la Mafalda, el popular personatge de Quino (qui vulgui saber de quin acudit en concret, que el busqui ell mateix, i que tingui paciència i sort). De fet, he vulgut plasmar en un acudit (que potser esdevindrà immortal, com es sol dir) la meva persona, i, de pas, si he tingut sort, poder fer riure una mica al meu estimat públic. No hi ha hagut més pretensions.
I no crec necessari dir res més, fins al pròxim relat. A reveure, relataires. Salut i sort.
------------------------
Sigues benvingut a La Stoa: http://lastoa.cosmos-stoer.cat
Comentaris
-
Ei company![Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 29-07-2010 | Valoració: 10
Casualitats de la vida: mentre llegia aquesta crònica, tenia un sol fulletó/llibret damunt la taula, i era un recull de tires còmiques de Mafalda editades per Público.
M'encanta aquesta ficció una mica real, perquè jo també era una mica especial, de petit. Bé, i ara de gran tampoc no he canviat tant, eh?
Salut, una abraçada i bon estiu, company relataire!!!
v -
jo sóc professor...[Ofensiu]joandemataro | 19-07-2010 | Valoració: 10
i m'has fet riure una estona de debò, m'agraden els nanos espavilats i enginyosos i un puntet entremaliats, deu ser massoquisme,,, ah, i també m'encanta la Mafalda, de més jove els havia llegit tots els llibres,,,
una abraçada marinada des de mataró
joande
l´Autor
![Foto de perfil de Unicorn Gris Foto de perfil de Unicorn Gris](/imatges_autors/45406.jpg?rnd=776389668)
143 Relats
321 Comentaris
163858 Lectures
Valoració de l'autor: 8.96
Biografia:
Em presento.Em dic Unicorn Blanc del Bosc, o Unicorn Blanc. També utilitzo, per raons pràctiques, els pseudònims de Crom el nòrdic, Unicorn Gris i Cuidador d'Ossets, si bé només posaré articles nous en aquest últim pseudònim i en aquest mateix en què ara em veieu (els altres noms d'usuari són de consulta i, en certa manera, d'emmagatzemament d'antics articles).
Els meus ideals són el catalanisme, la literatura, el món de la fantasia i l'acceptació de les normes socials que defenso, entre d'altres.
El meu nom de Facebook és
"Mark Corbera Mestres" .
El meu nom de Twitter és
"El Dorat"
El meu email és
webmestre2(arr.)gmail(punt)com
El conjunt de les meves webs (és a dir, de les webs administrades, moderades o dirigides per mi) es diu Portal Perenne, també anomenat "el Perenne" i està format, entre d'altres, per Lletra Perenne, també anomenada "la Perenne" .
La meva web d'articles es diu, com hem dit, Lletra Perenne i està a:
http://lletra-perenne.fandom.com/ca .
Actualment disposo de fòrum, el Fòrum Perenne, part de el Perenne, la direcció del qual és:
http://forum-perenne.foroactivo.com/ .
Podeu tenir accés a tots els relats de Lletra Perenne publicats a Relats en Català aquí:
https://lletra-perenne.fandom.com/ca/wiki/Lletra_perenne_Wiki#Continguts_del_Cosmos_Perenne_en_la_web_Relats_en_Catal.C3.A0
Els meus pseudònims a Relats en Català són: Unicorn Blanc del Bosc, Unicorn Gris, Cuidador d'Ossets i Cromelnordic. Observació: m'hagués volgut dir "Unicorn Blanc", però no podent fer-ho, em vaig fer dir "Unicorn Blanc del Bosc".
Que vagi bé!!!
Últims relats de l'autor
- Mike ''sense cor'' amenaça la seva víctima (relat epistolar).
- Crom ofereix la seva versió de la Jeniffer; versió filosòfica i stoera; presentem "la Arantxa"
- Un refrany sobre els estils literaris, en vers.
- Revolució i benefici.
- Auca de Tommy Hilfiger, dissenyador de roba.
- Per a desestressar el nostre portal, "don't worry"... una simple cançó
- Osset de Peluix (56). El misteriós espia del Bailie's.
- Crom el nòrdic actuant quan era petit (una ficció una mica real).
- Arno de Thar (Cavaller de la Galàxia) i les misterioses ombres de poder.
- Osset de Peluix (55). La gesta de l'Armando.
- Osset de peluix (54). La Esse i la seva mística.
- El general sudamericà Alcázar, personatge de Tintín: una biografia "real".
- Osset de peluix (53). Els aparents poders d'endevinació de la Esse.
- Bianca Castafiore: una biografia "real".
- La Stoa presenta "Tintín-frikie". Primer episodi: Tintín i Wolff (¿ja no queda ningú bo en aquest món...?).