Cercador
Crec
Un relat de: silvia_peratalladaCrec que tot hauria de ser més fàcil, però no és així. Les coses es compliquen, i cada vegada la confiança és més gran per fer-nos mal.
Crec que les coses que ens diem, totes, totes, les bones i les dolentes, són exageracions del que sentim, encara que quan la soledat ens acompanya sentim emocions massa profundes, més del que la racionalitat ens deixaria en qualsevol altra situació.
Crec que els sentiments existeixen, però no sabem quin gust tenen.
Crec que la muntanya era massa gran, per poder-la pujar i baixar sense respirar a un altre ritme.
Crec que la situació ens sobrepassa, i que s'ha de replantejar.
Crec que encara es pot salvar, però que la vida són més coses, i també ens hem de deixar portar.
Crec que en el seu moment, ens vam precipitar, i ara és difícil d'arreglar, però no impossible.
Crec que els meus somnis superen la teva realitat, i crec que la teva realitat mai arribarà als teus somnis.
Crec que esperar no és la solució, ni esperar res, ni esperar temps.
I crec que si volem, les coses poden canviar.
Comentaris
-
Volar[Ofensiu]sants78 | 20-03-2006 | Valoració: 10
Millor volar, lliure, per veure les montanyes només com lleus onades de sorra sota els nostres peus.
-
Crec...[Ofensiu]cassigall blau | 15-02-2006 | Valoració: 10
...que tens rao, si es que la te algú!
Un petonas!
Pere
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1005988348)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....