Cercador
Als peus hi tinc pessigolles
Un relat de: silvia_peratalladaPot semblar extrany, però
no tinc complexa de grassa,
ni de lletja , ni de baixa
ni de panxa, cul ni pits.
Aprofito per confessar
ara que ningú em sent
el meu gran torment;
poques vegades em veuràs els peus.
El volum, al cap i a la fi, tant li fa
hi ha a qui li agrada i hi ha a qui no tant
si no volen, que no mirin, però tenen què agafar.
La bellesa, visca la varietat
potser una mirada, és millor que un retrat.
L'alçada si que no es pot canviar
però sempre depèn si tens qui comparar
alta o baixa, amb orgull, que en horitzontal és igual.
Potser tinc panxa, i li he posat nom
Moritz, i falta d'esport de cognom
però no me'n faltarà si la dansa del ventre vull ballar.
I el cul, ja és tradició familiar
que sóc dona, i les Jabieles*, amb orgull l'hem de portar
Els pits, amb l'edat
potser costaràn d'aguantar
i si molesten al ballar ska
t'apretes els sostens i ja està
Però dels peus, serà millor no parlar
que o són bonics o lletjos, tu diràs
però amb els complexes no s'hi juga,
i no te'ls deixaré tocar.
*NOTA:
Jabieles: A Mequinensa, poble matern, nom que se'ns dóna a les dones de la nostra família.
Comentaris
-
hola !!!!!!!![Ofensiu]cora cadaqués | 21-02-2005
jo tinc complexa a les meves cames, perquè faig molt d'esport i les tinc fortes, peò he arribat a una conclusió: a l'altre gent no li ha d'importar si les tink fotes o molt seques si no oi que viure igual, dons mes igual el ue pensi la gent de ses meus cames mentres jo sigui feliç....
una abraçada i m'ha agradat el teu poema -
Mmm...[Ofensiu]Jordi Hill Montes | 18-02-2005
Et diré que una dona sense panxa es com un jardi sense flors i que desde aquest mateix instant soc un fan aferim dels teus peus (...)
Salut i una forta abraçada als teus peus.
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1481773085)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....