Cercador
Teníem còmplices
Un relat de: Dolça ParvatiRecorda'm nua en la penombra
Com es recorda el vi vessat
I besat de boca a boca.
Amb l'humil esperança rere el cos,
Treva momentània al que no és.
El que és, ho saps:
Una habitació senzilla
I de la finestra estant,
Els geranis contemplant-nos,
Còmplices muts i acolorits.
Ells, i la penombra.
Comentaris
-
dolceta!!!![Ofensiu]Xantalam | 11-01-2009
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs?
-
Encisador[Ofensiu]Maria Sanz Llaudet | 08-01-2009 | Valoració: 10
És la paraula que m'ha sorgit al llegir el poema. S'endinsa i fa estremir, tant pels propis versos com pe la imatge que evoca. M'agraden molt els poemes breus que diuen molt, com aquest que t'acabo de llegir i que, pesonalment, considero una joia.
Una abraçada -
Esquiva fragància[Ofensiu]franz appa | 07-01-2009
Tan evanescent el record, com les pinzellades acolorides, impressionistes, que el transcriuen en succints i escassos versos. Evanescent i, tanmateix, tan sòlids els seus elements, sí: treva al que no és (fantàstica descripció de la memòria incansable).
Dic fantàstic, que potser Ramon Llull ens diria que és el cultiu de la imaginació -en el sentit de creativitat-. I aleshores diria jo que, tal vegada, aquests geranis, com el vi "besat i vessat", com la penombra, són només (només? redéu! ni MÉS NI MENYS!), la creació del poeta des de la fugissera imatge que algú altre li va proporcionar -posem que en un fòrum d'un web que reuneix a creatius dins de paràmetres prou atzarosos, que se'ns rvelen en els comentaris que m'han precedit-.
I té encara la fragància que tenen els bons textos descriptius. Cafè i conyac, diuen els meus il·lustres predecesors. Jo... els atribueixo la suau i esquiva fragància dels geranis, per obvi que sigui.
Un petó,
franz -
Sent dissentir...[Ofensiu]rnbonet | 07-01-2009
...de l'amiga 'allen'. Força, en té; massa. Per mi, va directe al gra, no espigola.I res de cafè; més bé un conyac francés d'aquells que et fan regalimar-te els llavis. O potser un 'calvà' destil·lat casolà de vint anys a La Mayenne, amb un impuls de Guaiana francesa elevant coets interplanetaris.
Fins ací, el comentari: Ara, l'intent d'imatge
Si ix, /missiónkumplida!/ -
Aquí, el dibuixet del Mestre RNBONET:[Ofensiu]deòmises | 07-01-2009
l´Autor
![Foto de perfil de Dolça Parvati Foto de perfil de Dolça Parvati](/imatges_autors/594048.jpg?rnd=78450714)
70 Relats
369 Comentaris
90297 Lectures
Valoració de l'autor: 9.90
Últims relats de l'autor
- Adéu a la petita Sílvia
- Iniciàtica
- Evocació d'una rutina
- Instants sagrats
- La Melofalla
- Seguidilles de la brisa
- Consells per a ningú
- Petita estança
- El que en realitat compta
- On germina l'amor
- Cor de paper i escletxa
- La maniobra de Heimlich
- El somni d'Alícia
- El cicle de satisfacció de les necessitats
- Tot s'ha fet gran