Cercador
T`ho diria rimant
Un relat de: Montse Farrés UbachT’ho diria rimant
T’ho diria rimant,
amidant alexandrins,
podria escriure –sense tu no sé viure-
però, ja saps...sense por, ni futur.
Són ridícules totes les cartes d’amor,
prou Tristans i Romeus!
No jugo a trencar esquemes.
Si m’aferro a mots insurgents
és, que no sóc jo, si no escric.
No crec que passi a l’historia
més enllà de qui em coneix,
i menys, pels meus desgavells poètics,
m’agrada la llum i jugo amb l’absurd,
i ara, el neguit m’esperona el cor.
No em jutgis!
L’entorn, inclement, m’ha fet tornar així.
Em trobo els ulls plens de desconcert,
perduda per on s’esfondra l’edat,
no és just que em suspengui la vida,
que viure, és estimar i necessito,
com a mínim, un aprovat.
Comentaris
-
Eloi Miró | 21-10-2013 | Valoració: 10
Aquest relat m’ha fet pensar, sobretot quan dius: no crec que passi a la història... de fet crec que no en som conscients, però a la nostra manera tots passem a la història, ja que a vegades les coses petites són les que tenen les conseqüències més grans...
Ànims i salutacions:
Eloi
l´Autor
![Foto de perfil de Montse Farrés Ubach Foto de perfil de Montse Farrés Ubach](/imatges_autors/1038437.jpg?rnd=427084305)
47 Relats
48 Comentaris
26884 Lectures
Valoració de l'autor: 9.94
Biografia:
Em vaig despertar un dia i vaig dir "Fins aquí!" i des d'aleshores que em vaig posar a escriure, i no he parat, era l'any 2010 i vaig aconseguir la proesa -de la que em sento molt orgullosa- de tirar endavant, i, sortir-me'n, de que es publiqués la biografia d'un amic (que se'n va anar, massa aviat) el llibre-coral "Jaume Juan Magriñà, cor de jazz" de la que vaig tenir-ne cura. Silva Editorial. a l'any 2012Llavors, com que ja havia engegat, vaig llegir moltissim (ja acostumava a fer-ho) però ara -ben aconsellada per un gran amic escriptor-poeta- amb més interès, als poetes amb lletres grans de casa nostra i, fent un aiguabarreig de tots ells, vaig gosar provar d'escriure poesia, i en poc temps, ja en tenia un gruix considerable. Per contrastar altres opinions em vaig presentar a uns quants concursos, i he estat afortunada, conreant i recollint, una bona mota de guardons al llarg d'aquests dos anys, com també, veure inclosos, altres poemes meus, en diverses publicacions. Entre elles dues a ARC.
Silva Editorial ha apostat per mi i m'ha publicat un poemari "Converses amb ningú" i el vaig presentar el 27 de març d'aquest any 2014 a REUS, la ciutat on visc.
No puc més que agraïr el haver trobat en la poesia, allò que cercava, una eina indagadora de coneixement sobre mi mateixa, que em fa lliure i feliç.