Cercador
Sóc viu...perquè ploro
Un relat de: girasolSóc viu
perquè ploro,
i em consolo
en 'quet plor
de la vida
que canta
i encanta...
que riu,
i que escriu
llàgrimes
en el rostre
d'algú q'oblidava
que la mare
és sols l'aigua
i que la vida
entristida
disfrassa
l'alegria
que sentim
en plorar
a cor què vols
i la sal
enrarida
comprèn
que la vida
li arriba
en topar
amb una galta
afligida...
que sempre durà
l'estigma d'una taca
salada
i el rec del pigment
insolent de la llàgrima
que l'ha fet
la sentit
l'ha covat...
i l'ha fet ser més persona.
(sóc viu,
per això ploro...
i no em consola
cap plor
i la vida no canta
ni encanta...)
l´Autor
![Foto de perfil de girasol Foto de perfil de girasol](/imatges_autors/33835.jpg?rnd=1633709262)
83 Relats
142 Comentaris
86404 Lectures
Valoració de l'autor: 9.44
Biografia:
plou i fa sol,les bruixes es pentinen.
Plou i fa sol,
no es mou el girasol