Cercador
Silenci
Un relat de: AiDuSÉs tard i em sent sol. Parpadege. Estic gitat al llit, mire el sostre, no tinc res millor a fer. Toquen a la porta, no vaig a obrir. Ma mare em crida que són Màrio i Josep. Què volen ara? Vaja quins pesats! Entren a la meua habitació es tomben amb mi al llit. Allí estem els tres, mirant el sostre, sense dir-nos res. Màrio em toca la cama, és un gest per demostrar-me que està ahí, amb mi... Josep fa un sospir, seguidament ho faig jo i poc després Màrio.
Tinc ganes de plorar. Fins ara ho havia estat fent, però amb els meus amics a l'habitació no vaig a fer-ho, sóc fort! Alce un poc el cap, els mire... Josep té les llagrimetes als ulls, Màrio fa estona que ha començat a plorar, jo no ho faré! Aguante, aguante! Ningú parla... no fa falta que em diguen el que ha passat.
Després de dies a l'hospital Xavi ha mort... Putes drogues! Ni una llàgrima! Ni una!
- Xavi, Xavi ja no està...
No vaig saber distingir si m'ho deia Josep o Màrio... Sols sé que em vaig posar a plorar com un xiquet!
Ningú va parlar en tota la vesprada... Allà estàvem els tres, mirant el sostre blanc i llis.
No calien les paraules, els tres sabíem ben bé el que ens passava pel cap en eixos moments: No el vam saber ajudar a temps! Putes drogues!
Llàgrimes... silenci...
Comentaris
-
sobren paraules...[Ofensiu]Noia de vidre | 02-03-2007 | Valoració: 10
i falten els braços on callar silencis i llàgrimes.
Dur i directe, encanta la sinceritat vessada a n'aquest poema.
Encantada de llegir-te!
un petonet -
sucdetaronja | 24-02-2007
és dur pedre un amic que estimes...
-
ufff[Ofensiu]Bulet | 21-02-2007 | Valoració: 10
No sabia això AiDuS... no m'ho havies explicat mai. Segur que va ser una bona patacada i no has sabut explicar-m'ho. Em sap molt de greu pel teu amic, esperem que tant el relat com el voltant que rodejava al teu amic hagin servit d'experiència a gent per no caure en aquestes coses.
Que descansi en pau...
l´Autor
![Foto de perfil de AiDuS Foto de perfil de AiDuS](/imatges_autors/431952.jpg?rnd=2007779394)
68 Relats
148 Comentaris
65523 Lectures
Valoració de l'autor: 9.49
Biografia:
Perquè m'agrada escriure... Però no que em llisquen!Albaidina amb orgull. Nascuda al 1988 i estudiant de F.Catalana a València...
Somie molt, i el que somie ho escric. Pense molt, i el que pense ho escric. Critique molt, i el que critique ho escric.
Així que tot el que llegiu ho crec, bé siga com ho he escrit o totalment al contrari...
aida_albert@hotmail.com