Cercador
sentats en aquell banc
Un relat de: tramuntanaSentats en aquell banc,
del parc de les velles,
sentada al teu costat,
amb la mirada fixa al terra.
em vas agafar la mà,
amb un somriure tendre,
que jo et vaig regalar,
davant la mar serena.
els teus ulls verds,
es reflectien en ma mirada,
les teves mans fredes,
es deslliçaren sobre ma cara.
l'ombra d'aquell arbre,
tenyí el meu rostre clar,
d'una brisa nua,
sobre els meus ulls en và.
acariciant els teus cabells,
la tarda es fe matinada,
els teus llabis rosats,
cobriren la meva ànima.
em deixares un petó,
tant dolç com el sucre,
que enveït pel nostre amor,
quedà sota aquella lluna.
Comentaris
-
Mha agradat força "tramuntana" es un poema amb força[Ofensiu]Ferran de Montagut | 19-02-2005 | Valoració: 9
Es un excelent poema una cordial salutació d'en Ferran de Montagut
-
PER FAVOR..[Ofensiu]Manuel de Lino | 11-10-2004
TRAMUNTANA ,ME A AGRADAT MOLT, SI US PLAU, LLEGEIX EL MEU RELAT DE DOLÇA XIQUETA, I DESPRES SI VOLS HO COMENTEM AL FORO.
SON CASI COSINS GERMANS
UN PETO mANUEL DE lINO
l´Autor
![Foto de perfil de tramuntana Foto de perfil de tramuntana](/imatges_autors/12963.jpg?rnd=1247037878)
423 Relats
658 Comentaris
445802 Lectures
Valoració de l'autor: 9.49
Biografia:
Em dic laura, tinc 15 anys, ( 24 de maig del 1991)." ...yesterday, love was such an easy game to play, now I need a place to hide away"
...Els teus ulls dibuixen paraules que ni tant sols he sentit mai...
...porqué no hay nadie que te quiera igual que yo.
...yǿu шāy sāy I'ш ā dяέāшя
- laurasainzr@hotmail.com
Últims relats de l'autor
- Volar amb tu
- L'aquarel·la de la meva ombra mig oblidada
- ...Com aquells que s'estimen
- Acluco els meus ulls per retenir la teva imatge
- Res no escatima imatges
- Prenc l'aire amb força
- Granant la primavera en cada lletra
- La paraula perfecta en el moment perfecte
- Passant a frec per les seves galtes
- El seu retrat...tant silenci
- ...I em bategues
- ...Es trenquen confoses
- Entrebancada permanentment en els teus ulls
- ...Jo vull comprendre
- Tant eternes i breus... tant fràgils