Cercador
S'endrecen les paraules
Un relat de: Montse Farrés UbachS’endrecen les paraules
M’enfonso en aquell món meu,
particular, transportada,
més enllà de les realitats diürnes.
Fa dies que no escric damunt d’un paper.
L’ordinador ha substituït,
la tinta estesa a cops de canell,
és desdibuixa un xic,
l’art de dibuixar sentiments.
Però els ulls recorren els versos
en aquesta claror postissa,
i també surten les paraules, trenades,
un garbuix de mots
que amb mi es barallen.
Desprès, com cada vesprada,
callo entre el silenci que tan m’inspira,
company de viatges incansable,
sincer i persistent en interrogar-me,
quan la nit pinta negres intensos.
Res no diu, i en el no res, troba el recer,
respiro fondo i s’endrecen les paraules.
M’enfonso en aquell món meu,
particular, transportada,
més enllà de les realitats diürnes.
Fa dies que no escric damunt d’un paper.
L’ordinador ha substituït,
la tinta estesa a cops de canell,
és desdibuixa un xic,
l’art de dibuixar sentiments.
Però els ulls recorren els versos
en aquesta claror postissa,
i també surten les paraules, trenades,
un garbuix de mots
que amb mi es barallen.
Desprès, com cada vesprada,
callo entre el silenci que tan m’inspira,
company de viatges incansable,
sincer i persistent en interrogar-me,
quan la nit pinta negres intensos.
Res no diu, i en el no res, troba el recer,
respiro fondo i s’endrecen les paraules.
l´Autor
![Foto de perfil de Montse Farrés Ubach Foto de perfil de Montse Farrés Ubach](/imatges_autors/1038437.jpg?rnd=94298614)
47 Relats
48 Comentaris
26884 Lectures
Valoració de l'autor: 9.94
Biografia:
Em vaig despertar un dia i vaig dir "Fins aquí!" i des d'aleshores que em vaig posar a escriure, i no he parat, era l'any 2010 i vaig aconseguir la proesa -de la que em sento molt orgullosa- de tirar endavant, i, sortir-me'n, de que es publiqués la biografia d'un amic (que se'n va anar, massa aviat) el llibre-coral "Jaume Juan Magriñà, cor de jazz" de la que vaig tenir-ne cura. Silva Editorial. a l'any 2012Llavors, com que ja havia engegat, vaig llegir moltissim (ja acostumava a fer-ho) però ara -ben aconsellada per un gran amic escriptor-poeta- amb més interès, als poetes amb lletres grans de casa nostra i, fent un aiguabarreig de tots ells, vaig gosar provar d'escriure poesia, i en poc temps, ja en tenia un gruix considerable. Per contrastar altres opinions em vaig presentar a uns quants concursos, i he estat afortunada, conreant i recollint, una bona mota de guardons al llarg d'aquests dos anys, com també, veure inclosos, altres poemes meus, en diverses publicacions. Entre elles dues a ARC.
Silva Editorial ha apostat per mi i m'ha publicat un poemari "Converses amb ningú" i el vaig presentar el 27 de març d'aquest any 2014 a REUS, la ciutat on visc.
No puc més que agraïr el haver trobat en la poesia, allò que cercava, una eina indagadora de coneixement sobre mi mateixa, que em fa lliure i feliç.