Cercador
Revifalla d'un ciri consumit
Un relat de: RFS1984Quan, a poc a poc, anava apagant-me,
rastre d’avió esvanint-se a cel obert,
impossible delinear el trajecte,
apenes podia arreplegar molles
que, al ras, havia escampat. Abandonades
ausades altres passes desdibuixaren
el propòsit que les uní en filera:
que si em perdia refera el camí.
Què sé jo, on aniré, d’on vinc?:
del buit al no-res passant per la vida,
que no té altre sentit sinó el de viure-la.
Enmig de tanta tempesta incessant
a colp de plor creixia la vall de llàgrimes,
en nits de sotsobra i desengany.
Esgarrares aquell horitzó amb un llamp,
fores el far ferm on referenciar-me,
boies, acollidor moll per fer bon port,
falca d’un riu que se n’eixia de mare.
Ens despullarem d’interioritats.
Aquells dies començàrem a conéixer-nos
com diuen que fan les ànimes lliures.
Llavors em caigué la bena dels ulls,
molles esverant la palma del meu puny.
És quan t’escric açò que hi veig mig clar :
que hom pot confrontar una obra d’art
i, sent despistat, no fer-ne cabal
o, voluntariós, mirar d’entendre-la
encuriosint-se com més va més,
car capir-la és tasca que demana temps.
4-10-2013
rastre d’avió esvanint-se a cel obert,
impossible delinear el trajecte,
apenes podia arreplegar molles
que, al ras, havia escampat. Abandonades
ausades altres passes desdibuixaren
el propòsit que les uní en filera:
que si em perdia refera el camí.
Què sé jo, on aniré, d’on vinc?:
del buit al no-res passant per la vida,
que no té altre sentit sinó el de viure-la.
Enmig de tanta tempesta incessant
a colp de plor creixia la vall de llàgrimes,
en nits de sotsobra i desengany.
Esgarrares aquell horitzó amb un llamp,
fores el far ferm on referenciar-me,
boies, acollidor moll per fer bon port,
falca d’un riu que se n’eixia de mare.
Ens despullarem d’interioritats.
Aquells dies començàrem a conéixer-nos
com diuen que fan les ànimes lliures.
Llavors em caigué la bena dels ulls,
molles esverant la palma del meu puny.
És quan t’escric açò que hi veig mig clar :
que hom pot confrontar una obra d’art
i, sent despistat, no fer-ne cabal
o, voluntariós, mirar d’entendre-la
encuriosint-se com més va més,
car capir-la és tasca que demana temps.
4-10-2013
Comentaris
-
Versos inspiradors[Ofensiu]RFS1984 | 10-10-2013
Heus ací els versos que m'inspiraren, en bona mida, el poema, a mode de prefaci en diferit:
"O barco vai e não sei para onde,
Que fresco o teu sorriso está,
Ah, meu amor, e o que ele esconde!
Que é do sorriso, da outra?
(...)
Dá-me as mãos, a boca, o teu ser.
E fa¢amos desta hora un resumo
Do que não poderemos ter.
Nesta hora, a única
Sê a outra."
FERNANDO PESSOA
l´Autor
![Foto de perfil de RFS1984 Foto de perfil de RFS1984](/imatges_autors/733411.jpg?rnd=287523684)
17 Relats
78 Comentaris
21125 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
La Safor (antic Regne de València, futur País Valencià- República de les Lletres Catalanes)Docent desocupat mercés les retallades.
Salut i bon rotllo!