Cercador
Quin pal, quin mal!
Un relat de: CapdelinEntre tu i jo
quin desesper, quin desfici,
quin pal, quin mal
entre tu i jo.
La nostra veu irada
cau afònica
sobre el terra sòlid
i fred del silenci.
Ara,
quan triga una veu
a arribar fins a l'altra!
I ens adormim,
cul contra cul,
sobre el límit inquiet
de la supervivència,
amb un ull tancat
i l'altre obert,
esperant que un dels dos
doni la primera passa.
Quin pal, quin mal
entre tu i jo!
A la mitjanit,
la lluna s'obre de cames
i arrenca el full podrit
del calendari:
comença un nou dia...
Comentaris
-
Hola noi![Ofensiu]Àfrika Winslet | 08-06-2006 | Valoració: 10
Ei, m'ha agradat molt aquest poema. El final és molt bo, com si ens aconsellessis que, en els mals moments, és acionsellable deixar-los passar fins que arribi el dia en què 'algú' desperti amb força i valentia, amb atreviment i coratge, i se n'adoni que comença una altra etapa molt millor. O millor, que posi l'empenta suficient per deixar enrera els mals temps...
Un petó! -
Buff...[Ofensiu]Puça | 01-06-2006 | Valoració: 10
estic totalment d'acord.
Què trist és passar de l'afecte a la indiferència, que ja no hi hagi ni tan sols ràbia. O que tot allò que semblava estar bé es torci o senzillament t'adonis que només era un miratge.
Un desencís perfectament expressat al poema, com sempre
Mil petons! -
quanta ...[Ofensiu]ESPIRAL | 30-05-2006 | Valoració: 10
veritat en les teves paraules i que trist, quan la quotidianitat es transforma en indiferència, quan les paraules només serveixen per recriminar o ni tan sols per això, sinó senzillament, per a fer soroll, sense cap missatge, ni bo ni dolent...buuufff...la monotonia, que n'és de cruel de vegades.
Molt encertat i expres per a la reflexió, si més no, per evitar que ens passi.
1petó, ESPIRAL. -
Quin bé[Ofensiu]roda03 | 30-05-2006 | Valoració: 10
Hola Capdelín,
No és fàcil plasmar sobre un paper els estats d'indiferència i de desànim. Els buscadors i observadors de versos i paraules, de les quals en fem metàfores inversemblants són els qui realment ens ajuden a conformar els nostres desigs de poeta. Jo, per exemple, quan us llegeixo em dóna la força necessària per continuar escrivint, però això sí, amb els miratge del vostres versos.
Brindo per la creativitat i les realitats de poeta,
Roda03 -
L'essència és...[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 30-05-2006 | Valoració: 10
quan el dia es dissipa per sorgir-ne un de nou. Tant si el dia abans ha estat bo com si no ho ha estat gens, el nou dia pot ser millor. Com a mínim, serà diferent. Abans de preveure'l dolent, cal deixar-lo passar. Després ja valorarem si ho ha estat o no!
El poema parteix d'un moment, com bé dius a la presentació / introducció, de fricció. Però la manera de concloure'l és el que m'ha fet pensar, en primer lloc, que l'essència del poema rau en el "deixar passar el temps", el que calgui -en aquest cas, no massa-, i deixar enrera així la negativitat d'un moment concret (perfectament i contundent il·lustrada en el "full podrit"), i, en segon lloc, això mateix que acabo de dir m'ha donat peu a fer la reflexió sobre el pas del temps...
Un tema realment molt filosòfic.
Salutacions i gràcies pel comentari al Sil·logisme!
Vicenç
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Capdelin Foto de perfil de Capdelin](/imatges_autors/35029.jpg?rnd=1376932326)
987 Relats
4380 Comentaris
1318361 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Si aconseguimentendre'ns sense estar
del tot d'acord,
si aconseguim
que el temps només sigui
un escenògraf a sou,
si aconseguim
una paraula sense llençar-nos-la
a la cara, enamorar-nos
sense sorpreses ni flors,
estimar-nos lluny del llit,
si aconseguim
que els records siguin
un ahir suplent,
que pesem més despullats
que vestits,
que inventem la vida
cada matí,
després,
ens serà molt fàcil
ressuscitar els morts
i moure les muntanyes.
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
( POEMA " preparant el miracle ",
d'en Capdelin )