Cercador
Que estúpida i patètica que és a vegades la gent
Un relat de: Tiamat1a part
"A veure, què tenim per aquí amoxicilina, ácido clavulánico sí, pot servir. Espera que obri la caixa aquí ho tenim, hmm embarazo y lactancia no, això no reacciones adversas, dolor de estómago, náuseas, vómitos, molestias gástricas, heces blandas o diarrea, quina angúnia m'està agafant, heces blandas, només de pensar-ho colitis pseudomembranosa. Sí! Això pot servir. Colitis pseudo com anava. Colitis pseudomembranosa, pseudomembranosa, membranosa, coli-titis, coli titis, no, colititis no, colitis, colitis pseudomembranosa. Sí, ja ho tinc. Bah, d'aquí ja no en trec res més. A veure, aquesta altra cosa. Uah! Sí que n'hi ha, d'idiomes. Na de reiniging, lyctyane lichaamsmelk met què cony deu voler dir això? Después del baño, aplicar la leche corporal bé, és igual el que vulgui dir, aquesta sí que em costarà d'aprendre-m'ho na de reiniging això és fàcil, el que vé després ufs. A veure, com era. Lyctyane. Sí, lyctyane. Lichaamsmelk, collons, quina parauleta. Lichaamsmelk. I abans? Na de reiniging. Ha ha ha. Té gràcia aquesta expressió. Na de reiniging, sembla no sé, bah, és igual, va va, que tens feina. Na de reiniging, lyctiane hmm.. un moment, m'ho sé m'ho sé lichaa.. lichaamsmelk, això, lyctiane lichaamsmelk, i met, el met aquest me'l sé. I allò altre? Colitis pseudomembranosa. Bé, suficient, ara a la cuina Dins del calaix hi trobaré alguna cosa què és això? Tallarines, cocció set minuts. Ingredients, sèmola de blat dura, cent per cent mecagoentot, això no em serveix de res tallarines a los cuatro quesos, potser a veure, posa 75g de mantequilla, 50g de parmesano rallado, 100g de gruyère, 50g de emmental, 50g de holandés, collons, no s'han passat amb els formatges parmesano, gruyère, holandès, emmental no no, quatre, i sal i pebre. Bé, ja en faig prou, ja me'n recordaré"
2a part
- Bé doncs, ja som al restaurant. Què et sembla, seiem? Ara ens portaran el menú. Tu tranquila, no estiguis nerviosa, ja saps que jo sóc bé, no és falta de modèstia, però que hi entenc en aquestes coses, em moc en aquest món de restaurants, gales, estrenes tot això, ja saps. Mira, ja vé el maître. Gràcies, té, llegeix-te el menú, vinga preciosa. Que per què n'he dit maître? Bé, és una manera menys vulgar d'aixecar el braç mentre crides: jefeee!, no creus? Vaig aprendre-ho en la meva estada a França, ja fa uns anys, haha, ja sé que ara em veus molt jove, però fa uns anys també era viu, haha, no et pensis. Allà, a França, vaig aprendre molta cultura. Una expressió que mai oblidaré és aquella que sempre repetiem, asseguts a les platges de Paris, amb la torre eiffel de fons "na de reiniging". Que volia dir una cosa així com que bonica la pau, quan regna en el món. Què demanaràs? Jo tallarines, m'han comentat un amic meu alemany que aquí les fan molt bones. A veure si endevines de què estan fetes les tallarines a part de sèmola de blat dur, com tothom sap, també hi ha bé, és que no sé si comentar-t'ho, de fet és un secret que només sabem els de descendència italiana sí, la meva mare era una bella donzella de Milà, es dedicava a la moda, saps que Milà i la moda va, no posis aquesta careta, dona, ja t'explico això de les tallarines. Acosta't doncs, a part de la sèmola, duen també formatge parmesà, gruyère, emmental i holandès. Sorprenent, oi? Sí, bé, tens raó, és estrany que una pasta, i mira que tota la pasta s'associa a Itàlia, dugui formatges de regions tan diverses, però saps a Itàlia, durant tot allò que en deien el renaixement, doncs va haver-hi un gran boom de la mescla de cultures, i d'aquí en van nèixer les tallarines L'amic alemany que et comentava abans, que també era llest i viu com tu, també m'ho va preguntar un cop això, i saps què li vaig respondre? el vaig mirar fixament als ulls, i amb un posat tot d'enfadat, però de broma, eh? li vaig dir: lyctiane lichaamsmelk met! Quin riure, hauries d'haver estat allà mira, aquí les tenim. Delicioses, quina olor que fan. Sents, el formatge? Cada vegada que enflairo unes tallarines, em venen al cap aquelles sàvies paraules que va dir-me el meu pare en el seu llit de mort, amb aquell llatí tan seu i tan autèntic: colitis pseudomembranosa.
Comentaris
-
HA,HA,HA,HA[Ofensiu]pèrdix | 07-07-2004
Ets una crack! I amb molt bon humor.
Gràcies Tiamat, m'has fet començar el dia rient, punyetera.
Ego te absolvo ;-)
Ho, ho, ho -
Tens raó[Ofensiu]Tiamat | 07-07-2004
Llavors però, suposo que s'hauria d'arreglar tot el títol i dir-ne "que estúpida i patètica que som a vegades les persones".
El mot "gent" m'ha trait.
Per suplir aquesta falta d'humilitat, i que se'm faci santa en els pròxims mesos, vaig a confessar un seguit de coses que faig que permetran que se m'inclogui a la llista d'estúpids i patètics..
Quan no em veu ningú, em trec els mocs del nas. I quan m'enganxen, faig veure que només em rascava.
Quan se m'escapa un pet, sóc la primera a dir: "ecs, quina olor! que guarra és la gent".
Quan trepitjo una merda, camino refregant-me els peus al terra, dissimulant com si fos la cosa més normal del món caminar arrossegant els peus.
Quan estornudo i em queda tot escampat per la mà, m'ho eixugo intentant que ningú ho noti.
Quan paro el sol a la platja amb biquini i sé que no m'he depilat bé del tot la zona pèlvica, tanco fort les cames i m'obsessioni a que ningú es dedici a mirar si s'escapa algún pelet.
Ja em direu si tot això no és estúpid i patètic...
Apa, em perdones l'error, perdix?
Una abraçada! :)
-
pèrdix | 06-07-2004
però el títol?
ÉS la gent o SOM la gent?
Si la gent som tots t'hauries d'incloure, no? Una mica d'humilitat...
l´Autor
![Foto de perfil de Tiamat Foto de perfil de Tiamat](/imatges_autors/8792.jpg?rnd=1788972032)
321 Relats
1499 Comentaris
688758 Lectures
Valoració de l'autor: 8.87
Biografia:
també al bloc d'europa de l'esttransiberia.blogspot.com,
a la revista
Revista Est'
i al mail
tiamat_relats@yahoo.es
Laura Bohigas, del 85. He estudiat filologia eslava i, en el meu temps lliure, viatjo als Balcans. Visc a Barcelona, però no en sóc. I més coses, però en l'essencial, poc més
Entre els 19 i els 22 anys vaig escriure 321 coses i les vaig anar penjant aquí. Ara m'he calmat i escric de tant en tant, però no ho penjo aquí. Llegeixo molt.
Últims relats de l'autor
- Martin (el sant)
- Un dia i mig a Belgrad
- Tres dinou (4a part)
- Tres dinou (3a part)
- Tres dinou (2a part)
- Tres dinou (1a part)
- Història en quatre temps
- 16 contes que comencen per la frase "Em treu la polla de dins"
- Per la nit
- Un conte curt fet a dins del metro
- Poema tendre entre Sant Celoni i Sils
- Sobre rebels sense causa i rebels amb causes estúpides
- Sobre arribar aviat a classe
- Records d'un carrer del meu poble
- L'edifici