Cercador
Quan te n'adones que la teva vida no és plena...
Un relat de: micanmicaA vegades, creus que la teva vida és perfecta. Que tot és ple de persones i d'instants que sents al màxim, que gaudeixes dels moments al cent per cent, i que res pot evitar que siguis feliç. Però arriba un moment en què t'adones que tot era fals, i que la teva vida no era res més que la d'una persona plena de pors, incerteses i dubtes que transformava en alegria per intentar-les amagar. És llavors quan et sents totalment buida, i sents que ja res dóna sentit a la vida. I quan intentes refer-te, et trobes amb què el món és més ràpid que tu, i la vida passa a un ritme trepidant que sempre acaba deixant-te enrere. Però has de ser forta, i treure forces del no-res per tirar endavant, perquè encara que siguem un punt diminut en l'espai, som quelcom. I això ja és molt. Perquè encara que la vida pugui semblar dolor i patiment molts cops, també ens ofereix instants deliciosos, plaer i felicitat que, encara que efímers, fan de l'existència una cosa més dolça i menys amarga.
Comentaris
-
la vida[Ofensiu]Galzeran (homefosc) | 24-08-2008
et dirà que és un 50% de tot, és equilibri, dolor i alegria, però la nostra capacitat de sobreviure sempre ens fa recordar allò bo, per sobre de lo no tan bo, escriure-les és un gran ajut per tenir-le sempre present, les victòries, i els desenganys, que de tot hi ha.
ësbo que ara ja ho tinguis tan clar, com sembla que ho vols mostrar.
Aquest relat és una cópia resumida del teu pais de la llibertat.
Bona sort i una abraçada.
Ferran
l´Autor
![Foto de perfil de micanmica Foto de perfil de micanmica](/imatges_autors/714672.jpg?rnd=290197112)
37 Relats
116 Comentaris
43029 Lectures
Valoració de l'autor: 9.84
Biografia:
Nascuda un vespre, el 4 d'Octubre de 1990, ja de ben petita m'agradava inventar històries on feia volar la imaginació sense parar.Sempre que em preguntaven "i tu, què vols ser de gran?" responia, amb convenciment absolut: "escriptora!". Després ja van venir altres idees, com filologia catalana, periodisme o traducció i interpretació (carrera que aquest curs començo).
A poc a poc (i una mica a batzegades, perquè tenia èpoques de molt escriure i d'altres en què apenes tocava una llibreta), escriure es va convertir en una via d'escapament a les meves inquietuds, les meves pors i els meus sentiments més profunds.
Finalment, i després de molt sentir la meva amiga Yáiza parlar tan bé de relats, no m'hi he pogut resistir i aquí em teniu, penjant el grapat de relats que tinc acumulats a l'ordinador... i espero que en vinguin molts més!
per saber-ne més de mi...
www.fotolog.com/buscantelnord
sensecobertura@hotmail.com