Cercador
Pluja o Sol
Un relat de: silvia_peratalladaSi torna a ploure
i ens mullem
deixa que t'assequi
aquestes llagrimes de cel,
amb el meu cabell,
mentre t'escalfo el cos
amb la meva pell
jugant, creant tempesta,
i recordaré Paris o alguna festa
i tornaré a l'indret on va començar
tot aquest disbarat
protegit per una tímida llibertat.
Si cau un tou de sol
que et desperta la set,
deixa que et refresqui
(tarda humida, el meu obsequi)
la meva llengua passejaré
per cada racó, per cada indret
del teu tímid i calurós cos,
descobrint, tastant, coneixent la fera,
i recordaré aquell bosc, o la setena primavera,
i tornaré a sentir les pessigolles
d'aquell primer bes,
quan encara tot eren històries.
Comentaris
-
retrobar...[Ofensiu]ROSASP | 06-05-2005
M'agrada el contrast de les imatges de la pluja i el sol, com un cicle vital per regar i secar la terra. Eixugar els freds que ens mullen i les pors amagades, refrescar l'escalfor del sol massa intens que obre escletxes en la pell.
Retrobar tots aquells sentiments entre la pell i les mirades, recuperar instants de màgia, potser tornar a l'inici del camí...
L'he trobat desesperat i esperançat al mateix temps, una lluita per trobar la manera d'arribar a donar i rebre somnis i llibertat. Molt més que un intercanvi, una mena de fusió...
Una abraçada molt gran!!!
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=715550651)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....