Cercador
nostalgies
Un relat de: silvia_peratalladamoltes vegades,
la nostalgia truca a la meva porta
i em demana fer un tomb pel poble
per posar-me al dia i recordar v/bells temps.
i potser masses vegades
accepto la invitació, i marxem,
i fumem, i plorem, i patim
i recordo i no oblido, i perdono
i sempre dic; aquesta és l'última...
i sempre hi torno.
Quan em ve a veure
et puc recordar, sense excuses,
sense públic, sense culpabilitats
i no hi ets, però mai me'n alegro...
i sempre dic; demà el truco
i encara esperes.
quan se'n va,
tu et quedes dins meu
però mai tan a prop com voldria
i m'omples de pau, i com no
de nostalgia...i tornes a ser una excusa
ella ja no hi és.
i t'oblido i dic mai més, i hi torno, i encara esperes
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1083214436)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....