Cercador
No miro el sol...
Un relat de: NefertitisNo miro el sol, doncs malgrat assaborir el seu caliu a flor de pell, de vegades, em crema. Camino, descobreixo les incerteses que la vida em cedeix; de vegades aflicció, d’altres, plàcids sentiments que sense adonar-se’n acaben reemplaçant el dolor.
No miro el sol, sovint capficada camino amb el cap cot i no veig altra cosa que terrossos d’asfalt, de pedres, de sorra. Podria seguir avançant, però m’oblidaria del color de les coses, de les aquarel•les que dibuixen els núvols, del somriure amic que et fa més plaent el teu dia.
No miro el sol, però intento cada dia aixecar una mica més el cap, fixar la mirada en tot allò que m’envolta. Em deixo abraçar per aquelles moments humils i alhora tan màgics que em fan sentir felicitat, vida... I així, a poc a poc, vaig fent camí.
No miro el sol, sovint capficada camino amb el cap cot i no veig altra cosa que terrossos d’asfalt, de pedres, de sorra. Podria seguir avançant, però m’oblidaria del color de les coses, de les aquarel•les que dibuixen els núvols, del somriure amic que et fa més plaent el teu dia.
No miro el sol, però intento cada dia aixecar una mica més el cap, fixar la mirada en tot allò que m’envolta. Em deixo abraçar per aquelles moments humils i alhora tan màgics que em fan sentir felicitat, vida... I així, a poc a poc, vaig fent camí.
Comentaris
-
un relat que desprèn esperança...[Ofensiu]joandemataro | 04-04-2011 | Valoració: 10
obrint-se mica en mica a la vida, et felicito pel missatge i per la forma d'espressar-lo
una abraçada
joan -
Mira endavant[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 03-04-2011 | Valoració: 10
No cal que el miris, et faria mal; mira endavant, tal i com dius, trepitja terra i camina. Gran poema faraona,deixant entreveure que, a vegades, mirar el centre de la passió et nega la possibilitat de veure el que t'envolta. Tot és vida, el centre del sol i el centre d'aquell paper que hi ha al terra. Ara, una cosa pot fer mal i l'altra jugar-hi com si fós una pilota de futbol. El que crema, deixem-ho, si us plau.anem endavant, encara que sigui amb el cap cot, però anem! Una abraçada.
Aleix
l´Autor
![Foto de perfil de Nefertitis Foto de perfil de Nefertitis](/imatges_autors/531772.jpg?rnd=1289206303)
105 Relats
126 Comentaris
87771 Lectures
Valoració de l'autor: 9.84
Biografia:
Nascuda en un vell paratge de muntanyes he buscat afligida un món on cercar la calma, la llibertat... Però en el fons, sempre he estat una persona híbrida, distinta a tot i a tothom. I davant d'aquesta nostàlgia, únicament he vessat llàgrimes amargues i m'he autoavdicat una condemna per ésser invisible davant d'un món perfecte, per la meva manera de concebre aquest. Però he perdut milers de trens, he viatjat al més enllà; però algú m'ha donat una embranzida... No sé qui sóc, on vaig... Únicament escric, perquè és en la poesia, en cada mot on puc ser tot allò que sempre he anhelat. L'únic port que aporta calma al meu cor.Últims relats de l'autor
- Et recordo
- Nit de Sant Joan. Cercant la màgia?
- Fractures
- Reflexió política psicològica
- 17 de juliol. Què ens està passant?
- Aturar-se per fer de nou un camí
- Una amistat, una muntanya russa?
- La crua i pura realitat
- Nits de festa, nits d'alcohol
- És un refugi
- Batalles perdudes. Aires de superioritat
- Quan sents que no gaudeixes de l'estiu
- Cansada, desenganyada de...
- 4 de setembre....
- A la seva cala estant