Cercador
La suma dels anys
Un relat de: ROSASPQuan t'adones de cop que han passat els anys,
ets com un cabdell de fil molt tibat,
com dur pells una sobre l'altra
de vivències, somnis i desenganys.
Capes de pintura esquarterades pel temps,
de colors diversos que es transparenten.
És difícil comprendre que tu ets tot això,
potser perquè a cops els records et pesen.
Voldries fer balanç, però és massa abstracte.
L'amor, la lluita, les il·lusions i els dubtes
són immesurables.
Que fàcil aplicar-se una pintura aïllant
que aguanti empentes, xocs i plors,
sense juntes que s'obrin, polida com un metall.
Però per aquells forats que el temps i l'ús
inevitablement obren
surten llampurneigs de llum,
somriures i pors s'escolen.
Si fóssim impermeables, vestits amb
dobles cuirasses,
de l'experiència de viure ens hauríem exiliat.
Totes les capes són nostres,
opaques o transparents,
són la suma dels nostres anys...
Comentaris
-
Convé quedar-nos molls de vida.[Ofensiu]Jofre | 08-08-2005 | Valoració: 10
Rosa,
Una visió encertada del que ha de ser la vida. Com afrontar-la i com acceptar-la.
No convé accedir a l'exili. No hi ha d'haver muralles. Convé sumar anys, però compartint el balanç abstracte.
Amb les teves paraules... ja ho veus... seguiran caient cuirasses.
Una abraçada.
:-)
PS. Llegiu el seu poema "Cicle vital". És vital. -
Quan t'adones...[Ofensiu]Llibre | 19-12-2004
que has fet anys i mires enrere... quin vertígen! Com passa el temps!
Però per molt que vulguem col·locar-nos una capa d'aïllant, és ben cert que sempre, sempre, la vida troba un espai per on entrar. Això és bo de vegades, perquè ens porta il·lusió. Altres voltes si poguéssim ho evitaríem, perquè ens porta dolor.
I penso que tu, pel que he llegit, no et poses amb gaire traça la capa aïllant. O potser és que tot just te la poses perquè creus que ho has de fer, però el cor et diu que no cal.
CARPE DIEM!
LLIBRE
l´Autor
![Foto de perfil de ROSASP Foto de perfil de ROSASP](/imatges_autors/34613.jpg?rnd=1176362244)
312 Relats
1612 Comentaris
650603 Lectures
Valoració de l'autor: 9.79
Biografia:
Hola! Sóc la Rosa Saureu, una lleidatana somiadora de mena i una mica surrealista. Convertir allò que caço al vol en paraules és el més semblant a tenir ales. En el meu cas, escriure no és només una afició o una necessitat sinó una forma de sentir i veure la vida. Utilitzo la poesia, els contes i els relats curts per intentar expressar les petites i grans coses que omplen i buiden els dies.Vaig tenir la sort de ser escollida per a la plaquette "Singulars d'un Plural" a la ciutat de Girona, en què poetes inèdits vam compartir espai amb autors de renom. Formo part del llibre de relatsencatalà.com versió 2.0 i del primer llibre de poemes. També he guanyat el segon premi de poesia Seu Vella de Lleida-2008. Aquesta empenta, junt als vostres comentaris i continu suport, han estat un gran estímul per continuar endavant.
El meu repte personal és aprendre constantment a viure. M'agrada la música, l'art en general, somriure molt i estimar tant com pugui. Estic enamorada de la meva llengua i sé que el nostre vincle és cada cop més fort i ferm.
Respecte a vosaltres, sento que ens uneix un fil comú que m'agradaria sentir sempre proper.
Per si necessiteu quelcom, el meu correu és: rosasaureu@telefonica.net
Gràcies per tot!
Si voleu, també podeu visitar el meu bloc de videopoesia
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
El Vicenç Ambrós i Besa em va passar la cadena i jo l'he passat al Capdelin i a la gypsy
(fes clic a la imatge i descobreix què és "R en Cadena")