Cercador
La mirada llunyana
Un relat de: silvia_peratalladaSentir-te tant a prop meu
fins no saber distingir
on comences tu i acabo jo,
o viceversa.
Somniar en silenci
un mateix desig
i un davant de l'altre,
amb l'esperança, primer
I la sorpresa, després
de saber que no ens calen
les paraules.
Trobar qualsevol indici
de tants dies viscuts
al teu costat,
digues-l'hi records,
I seguir sentint
tan intensament
aquelles pessiolles
i l'amor a la pell.
Veus?
La mirada llunyana
atravessa fils del temps
per acaronar-te
amb la mà de l'iris
i la pell de la pupil·la
Lentament
Fins resseguir-te tot
acompanyant el vent.
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1152145929)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....