Cercador
La decisió de la Berta.
Un relat de: AnnallsSentint les temples disparades, el cor encongit i el gust de la por a la boca, la Berta es dirigeix al pas a nivell tancat, els llums intermitents avisen als conductors que han de parar. Travessa correns l’últím tram que la separa de la barra de ferro, un cop allà es gira i veu la cara contreta del conductor del primer cotxe de la fila, mentre se la mira amb una barreja d’incredulitat i espant…
Aquell matí han discutit, però no ha estat una discussió com sempre, aquesta vegada han perdut tots el papers, ell li ha dit que no volia seguir com estaven.
Dolguda com mai i segura de que no podrà suportar viure sense ell, ni tampoc així, ha pres una decisió, ha baixat les escales correns , sabia que no li quedava gaire temps si volia tirar endavant el seu pla, el tren de les vuit trenta estava a punt d’ arribar; “quan passa pel pas a nivel ja porta prou velocitat” pensa… es sent el xiulet amb que el tren avisa de la seva imminent arribada a l’estació, ella gira la cara vol veure com arriba la màquina, els conductors dels cotxes i el del tren senten alhora un puny a la boca de l’estomac , el pànic comença a envair-los “aquesta noia… no voldrà fer alguna bestiesa?”
La Berta mira el tren i el conductor del cotxe alternativament, mentre l’adrenalina li va a tota potència per donarli l’energia que necessita per tal de complir el seu propòsit, de cop es gira
I es topa amb el conductor del cotxe que havia sortit esverat i corria cap a ella, se li arrapa com si li anés la vida i li etziba cridant a fi que la fressa del tren no li impedeixi sentir-la: Jaume t’estimo, em casaré amb tu ¡ No vull discutir més, encara que em prometés a mi mateixa que abans de fer-ho de nou em tiraria sota el tren ¡
Comentaris
-
Bufff... [Ofensiu]Eloi Miró | 10-03-2015 | Valoració: 10
Sense paraules.
M’ho has fet viure amb tensió sabent el que ha de venir... a mida que anava llegint imaginava el final, però esperava que a la següent paraula pogués trobar alguna cosa que em negués el que sabia de segur... però totes m'ho han confirmat.
Sovint la vida és dura per uns i per altres, però l’amor és boig i tal i com és boig sovint ens porta a fer bogeries.
Una abraçada molt gran Annalls!! Veig que continues com sempre!
Cesc
-
L'arravatament de l'amor, o més aviat el despit,[Ofensiu]aurora marco arbonés | 30-01-2015
fan fer coses que, en circumstàncies normals, no se'ns passarien pel cap. Així i tot, la Berta deu de ser una persona molt impulsiva que no valora objectivament els problemes que l'envolten. Potser perquè alguns desenganys porten a la bogeria transitòria.
Records
-
gràcies anna[Ofensiu]joandemataro | 23-11-2014 | Valoració: 10
per la teva visita i la teva amabilitat t'agraeixo molt els teus mots
una abraçada
joan -
Amor?[Ofensiu]Marteta | 04-11-2014 | Valoració: 10
Un relat molt emocionant, amb sentiments a flor de pell que porten a accions totalment sublevades al que es sent just en aquell moment. I que com sempre m'ha agradat molt Anna!
Idoi sí, ja universitària en projecte de filòsofa (però això ja son paraules majors).
Ah i en un dels teus comentaris em dius que voleu visitar l'illa tu i la teva filla... us animo a que ho faceu, en aquest cas informa'm per correu :)
Una besada! -
Una decisió...[Ofensiu]AVERROIS | 21-10-2014 | Valoració: 10
...molt valenta, però en el fons la vida dona moltes voltes i el que avui és negra nit, demà és gris fosc i demà passat, gris o potser fins i tot blau. La meva mare sempre deia que abans de fer un pas important s'ha de consultar amb el coxí. L'endemà ho veus diferent.
El que no he entés del teu relat és si el del cotxe era el seu exmarit o s'ho imaginava.
Pel que fa al teu comentari del meu relat, crec que la gent hi ha una cosa que tothom vol..."És viure dignament i tranquil sense cap mena de por". Quan això s'aconsegueixi ( Crec que és difícil) el ser humà haurà fet el pas decisiu cap a endevant.
Una abraçada.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Annalls Foto de perfil de Annalls](/imatges_autors/1037912.jpg?rnd=892689278)
84 Relats
568 Comentaris
78184 Lectures
Valoració de l'autor: 9.96
Biografia:
M'agradaria saber escriure, captar allò que sents i trasformar-ho en paraules.Jugar amb elles per posar-les de la manera més harmoniosa. Dir el mateix que han dit d'altres però que no s'assembli gens, fins i tot donar naixement a expressions .
M'agradaria que si algú em llegeix , s'aturi a deixar un comentari per ajudar-me a fer-ho millor.
Últims relats de l'autor
- PLORO
- La Rifa de Nadal
- Per en Mero
- En l'escorça de l'ivern
- Nadal
- Haiku
- QUAN EL POT DE CAFÈ ET MIRA AMB ULLS ASSASSINS, tot i que el dia abans l’has rentat amb aigua calenta i sabó.
- Qui escolta? Qui pensa?
- Caterina Albert
- INFANTESA ENTRE RUNES
- INFANTESA ENTRE RUNES
- Micro-reflexió
- Jo volia.
- Paraules
- La primavera