Cercador
I la perfecta casada va plorar... (ficcions).
Un relat de: Unicorn GrisEl seu home tingué un accident mortal quan navegava a alta mar. La perfecta casada ja era viuda. El seu marit havia anat al descans etern per sempre més. I a ella li quedava una vida per davant. Una vida com a viuda.
El dia de l'enterrament del seu marit, per enyorança d'ell, va plorar.
El dia que va conèixer al seu primer nuvi després de quedar-se viuda, a soles en una habitació, per enyorança del seu difunt marit, i sense voler ser vista per ningú, va plorar.
El dia que la seva filla es va casar amb el seu respectiu marit, i es va fer ella mateixa la perfecta casada del futur, ella també plorà. L'enyorança pel seu marit persistia.
El dia que la seva filla li donà una néta, que era carn de la seva carn, també aquell dia (el record del seu marit persistia) va plorar en silenci, malgrat l'alegria.
El dia que faltava poc per la seva mort, trista, en un llit d'hospital, i envoltada dels familiars que l'estimaven, encara recordava son marit: els seus aprecis i la felicitat que ell li van donar no els va borrar ni el pas del temps ni el pas dels esdeveniments de la vida.
Sempre per ell va plorar. Sempre el va enyorar. Sempre el va tenir al seu cor. Això sí, no es pot negar que, malgrat tot, sense ell, va saber viure una vida.
----------------------------------------------------
Visita La Stoa: www.lastoa.cat
l´Autor
![Foto de perfil de Unicorn Gris Foto de perfil de Unicorn Gris](/imatges_autors/45406.jpg?rnd=1969787587)
143 Relats
321 Comentaris
163867 Lectures
Valoració de l'autor: 8.96
Biografia:
Em presento.Em dic Unicorn Blanc del Bosc, o Unicorn Blanc. També utilitzo, per raons pràctiques, els pseudònims de Crom el nòrdic, Unicorn Gris i Cuidador d'Ossets, si bé només posaré articles nous en aquest últim pseudònim i en aquest mateix en què ara em veieu (els altres noms d'usuari són de consulta i, en certa manera, d'emmagatzemament d'antics articles).
Els meus ideals són el catalanisme, la literatura, el món de la fantasia i l'acceptació de les normes socials que defenso, entre d'altres.
El meu nom de Facebook és
"Mark Corbera Mestres" .
El meu nom de Twitter és
"El Dorat"
El meu email és
webmestre2(arr.)gmail(punt)com
El conjunt de les meves webs (és a dir, de les webs administrades, moderades o dirigides per mi) es diu Portal Perenne, també anomenat "el Perenne" i està format, entre d'altres, per Lletra Perenne, també anomenada "la Perenne" .
La meva web d'articles es diu, com hem dit, Lletra Perenne i està a:
http://lletra-perenne.fandom.com/ca .
Actualment disposo de fòrum, el Fòrum Perenne, part de el Perenne, la direcció del qual és:
http://forum-perenne.foroactivo.com/ .
Podeu tenir accés a tots els relats de Lletra Perenne publicats a Relats en Català aquí:
https://lletra-perenne.fandom.com/ca/wiki/Lletra_perenne_Wiki#Continguts_del_Cosmos_Perenne_en_la_web_Relats_en_Catal.C3.A0
Els meus pseudònims a Relats en Català són: Unicorn Blanc del Bosc, Unicorn Gris, Cuidador d'Ossets i Cromelnordic. Observació: m'hagués volgut dir "Unicorn Blanc", però no podent fer-ho, em vaig fer dir "Unicorn Blanc del Bosc".
Que vagi bé!!!
Últims relats de l'autor
- Mike ''sense cor'' amenaça la seva víctima (relat epistolar).
- Crom ofereix la seva versió de la Jeniffer; versió filosòfica i stoera; presentem "la Arantxa"
- Un refrany sobre els estils literaris, en vers.
- Revolució i benefici.
- Auca de Tommy Hilfiger, dissenyador de roba.
- Per a desestressar el nostre portal, "don't worry"... una simple cançó
- Osset de Peluix (56). El misteriós espia del Bailie's.
- Crom el nòrdic actuant quan era petit (una ficció una mica real).
- Arno de Thar (Cavaller de la Galàxia) i les misterioses ombres de poder.
- Osset de Peluix (55). La gesta de l'Armando.
- Osset de peluix (54). La Esse i la seva mística.
- El general sudamericà Alcázar, personatge de Tintín: una biografia "real".
- Osset de peluix (53). Els aparents poders d'endevinació de la Esse.
- Bianca Castafiore: una biografia "real".
- La Stoa presenta "Tintín-frikie". Primer episodi: Tintín i Wolff (¿ja no queda ningú bo en aquest món...?).