Cercador
I ara que em faltes.
Un relat de: nichsSovint m'has dit en vida que em portava malament, mentre et preguntaves perquè jo ho feia tot al revés de mes germanes. Vaig créixer veient com tothom em deia que seria igual a tu, desitjant que aquelles paraules mai fossin certes: en la teva malaltia tan sols hi veia feblesa. Amb el pas del temps, et tornaves en un toll d'aigua estancada, freda i ombrívola; mentre tots et recordavem abans tan imponent i plena de vida que, com l'aigua del corrent, semblava que t'ho enduguessis tot pel davant.
Vaig créixer creient-me la teva antítesi: tu sempre neutral, i jo, extremada; tu de colors clars, jo de tons foscos, tu silenciosa, jo xerrant pels colzes...
I ara que em faltes, he perdut el Nord: ara que ja només puc recordar els dies que em vaig asseure a la teva falda, a llegir tota emmurriada en veu alta, mentre em corregies severament; ara que no sento cap crit quan, despistada, em rellisca el plat i trenco la vaixella; ara que no escolto cap crítica quan em descobreixes dibuixant o escrivint d'amagat en la meva tauleta, enlloc de fer el que em pertoca cada tarda... el silenci se'm fa més dens que mai.
La seva densitat és tal, que ja no la sento en l'aire que respiro: la sento al pit. Està tan oprimit, que l'angoixa s'ha tornat en una dolència física.
Ja no corro pel carrer, ja no crido, ja no respiro a ple pulmó: la pressió és tal que amb prou feines entra l'aire que tan sols fa un mes em donava vida. Ara que em faltes... sento més que mai el pes del teu record.
Comentaris
-
Anna![Ofensiu]Flanagan | 23-04-2007
Eis! Benvinguda per aquest petit món:)!
És un relat molt bonic, molt tendre... saps aprofitar els moments durs per escriure texts carregats de sentiments sincers, espontanis...
Et seguiré llegint!
I a veure quan ens tornem a veure per fer un sopar o algun miniviatge!:D
1 ptunet
Aleksandr -
Gràcies...[Ofensiu]nichs | 18-04-2007
Gràcies per aquesta benvinguda... i gràcies per tots i cada un dels mots dedicats...
Gràcies per llegir-me.
Sincerament :) -
El record[Ofensiu]NiNeL | 18-04-2007
és una cosa que existirà sempre dins tu, i l'has de veure com una cosa bona. Agafa aire i camina.
Benvinguda a relatsencatalà.
NiNeL
-
hola nichs[Ofensiu]sinda | 18-04-2007
Les teves paraules m'han posat els ulls plorosos. Cada una de les sensacions és dura i real. Visc una de les etapes que tu has passat és com si aquest relat l'hagués escrit jo. A vegades les persones tenim actituds incomprensibles fins i tot per a nosaltres mateixos: intentem revelar-nos contra el que més estimem, i quan ho perdem..."perdem el nord".
gràcies per atrevir-te a dir-ho!
l´Autor
![Foto de perfil de nichs Foto de perfil de nichs](/imatges_autors/489136.jpg?rnd=116353444)
26 Relats
24 Comentaris
22524 Lectures
Valoració de l'autor: 9.80
Biografia:
Tan sols...Uns ulls terrossos que miren (i admiren) allò que veuen, unes orelles que escolten... i una ment que sent, no pensa i dibuixa el món a la seva manera... amb paraules o amb gestes.