Cercador
FER DE .....
Un relat de: Antonio Mora VergésFer de ....
Avui el nombre de persones que poden dedicar-se a fer les tasques que els agraden es poden comptar entre el minso nombre dels escollits; fer el que ens agrada, es un do que únicament alguns poden gaudir; la resta hem d'intentar que ens agradi el que fem, i això com a tècnica preventiva d'un desordre mental - situació aquesta darrera en creixement exponencial des de la generalització del taylorisme, les cadenes de producció i els treballs en sèrie -. Toca però, parlar d'aquells que no tenen aquest perill damunt del cap, d'aquells que troben la seva vocació en la feina de cada dia.
En la terminologia de la gent senzilla, quan es refereixen a la tasca que fan ells, o alguns dels seus familiars més propers, s'acostuma a dir : FAIG / FA DE ...., fent servir de manera potser inconscient, la imatge que tantes i tantes vegades ens han explicat els actors de teatre o de cinema ; es posen en la pell d'un personatge de la millor manera que saben, i l'èxit saconsegueix quan el públic troba creïble - vertader - el personatge que interpreta l'actor. Una minoria respon però ; ES/ SOC ... quan es refereix a la tasca que fan ells, o alguns dels familiars més propers; aquestes persones VIUEN normalment la seva activitat, i ho fan en algun cas, fins a l'extrem que la seva feina o dedicació implica l'abandó d'altres obligacions familiars i/o socials.
Així, els que FEM DE ...., acostumem a sentir un cert grau d'insatisfacció respecte de la nostra tasca laboral, però trobem compensacions en la vida familiar, en les relacions socials, i en el conreu d'alguns hobbys i/o afeccions . Per contra els que SON ...., com només tenen una passió viuen en permanent estat de satisfacció, sense consciència -potser- del patiment que provoquen en les persones que tenen amb ells una relació intensa o total.
A nivell personal sento enveja de les persones que viuen la seva activitat com una vocació, de ben segur que idealment hagués volgut ser un dels escollits, ha de ser formidable gaudir a temps complert de la sensació de felicitat !, sensació que només de forma esporàdica podem sentir els que FEM DE ..., dit això, em conforta molt sentir-me joiós de fets tant diferents com : alguns moments de la tasca diària, algunes estones de la vida familiar, alguns moments d'abstracció quan cerques informació d'algun tema que t'interessa,... , petites estones de llum, en un espai quasi permanentment en ombres.
Sortosament no podem canviar allò més profund que tenim cadascun de nosaltres, la nostra manera de ser, i així ens anem conformant a viure amb els que ens ha estat donat, els que SON..., amb la joia de la seva tasca i les limitacions evidents i inevitables en d'altres aspectes de la vida quotidiana, i els que FEM DE ..., amb la sensació permanent que podríem ser més feliços , però amb la percepció també que faríem infeliços als qui ens acompanyen en aquest camí que es la vida.
Intentar sempre i en tot moment que ens agradi allò que fem, perquè només uns quants poden fer allò que els agrada. Aquesta és la qüestió !
© Antonio Mora Vergés mora.a@guimera.info
Comentaris
-
La Banyeta del badiu | 03-10-2005 | Valoració: 10
Un bon relat per reflecxionar.
Faig de ... què jo sàpiga, no vaig interpretant teatre per la vida ..., o potser, si ! inconsienment.
Sóc... què sóc... potser esser humà,persona,
segurament.
El que sé ( que ja és molt! ), és què , faig el puc i em deixant fer, i sóc com sóc.
Què no vol dir, que tingui raó, però en el meu cas, és així.
M'ha agradat molt. Un petonet. Pilar. -
***[Ofensiu]Llibre | 26-09-2005
Una interessant reflexió, i un apunt curiós, aquest de l'oposició entre el FER DE o bé SER... La veritat: m'has fet pensar i plantejar-me què responc jo quan algú s'interessa per les meves activitats... Sí: has aconseguit que m'aturi una estoneta a donar-hi voltes.
Bé: ja és un petit pas, no?
Fins la propera,
LLIBRE
l´Autor
![Foto de perfil de Antonio Mora Vergés Foto de perfil de Antonio Mora Vergés](/imatges_autors/81299.jpg?rnd=111213481)
6933 Relats
1205 Comentaris
5548921 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Antonio Mora Vergés, l'Argentera 1951, col·laborador del setmanari La Forja de Castellar del Vallès, Nova Tarrega, de Tàrrega , Diari de Sabadell, La Tosca de Moià, El Balcó de Montserrat de Vacarisses.Editor del blog :
coneixercatalunya.blogspot.com ,
col·laborador de les pàgines web www.guimera.info, i els diàris digitals de : www.moianes.net
http://www.naciodigital.cat/manresainfo/
http://www.naciodigital.cat/llusanes/
http://www.naciodigital.cat/elripolles/
http://www.baixllobregatdigital.cat/
e.mail mora.a@guimera.info
e.mail amora@moianes.net
email guimera.mora@gmail.com
Últims relats de l'autor
- IN MEMORIAM. JOAN BAPTISTA FRANCESC ANTONI ESCOFET PALAU. UN CADAQUESENC QUE S’ESTIMAVA EL LLOC ON VA NÈIXER.
- EL PARK GÜELL. DEL SOMNI AL MALSON.
- IN MEMORIAM. ESGLÉSIA DE SANTA MARTA A LA RIERA DE SANT JOAN. LA BARCELONA QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- TENIU DADES DE L’AUTOR DE LA CAPELLA DEL FOSSAR DE MONTESQUIU ADVOCADA AL CRIST DE LA BONA MORT?. OSONA.
- CAPELLA DE SANT JAUME DEL CARCS /CARDS. SANT PERE DE RIBES. EL GARRAF
- L’ESGLÉSIA QUE RETRATAVA MOSSÈN EDUARD ROYO CRESPO A CUBELLS, ERA SANT BARTOMEU DE PUGIS?. LA NOGUERA.
- QUINA ADVOCAVIÓ TENIA LA CAPELLA DE LA CASA DE FRANCESC BURÉS REGORDOSA?. BARCELONA
- TENIU IMATGES DE LA IMATGE DE LA MAREDEDÉU DEL PRAT I DEL INTERIOR DE LA SEVA CAPELLA?. SANT JOAN DE LES ABADESSES. EL RIPOLLÈS
- QUINA ADVOCACIÓ TÉ O TENIA L’ERMITA DEL BALIS?. SANT VICENÇ DE MONTALT. EL MARESME
- LA CONFISCADA CASA DEL DR. RICARD MARTÍ MARTÍ A SANT ANDREU DE LLAVANERES.
- HISTÒRIES DEL PAIS ORIENTAL
- IN MEMORIAM. LA TORRE QUE RETRATAVA EL JOSEP SALVANY BLANCH, ERA LA TORRE MACIÀ? . EL CANET DE MAR QUE EL TEMPS S’ENDUGUÉ.
- SANTUARI DE NÚRIA. OBRA CABDAL DEL JOSEP DANÉS TORRAS. EL RIPOLLÈS
- IN MEMORIAM DE SANTA MADRONA A SANT GENIS DELS AGUDELLS. BARCELONA
- ROSES DE NADAL AL MAIG. POTSER SI QUE HI HA UN CANVI CLIMÀTIC, OI?.