Cercador
El Plenari
Un relat de: Josep Bonnín SeguraEl plenari de l'ajuntament estava reunit al complert. Per primera vegada havien arribat a un acord unitari. La força de l'oposició havia donat suport al partit governant. Un únic punt dins l'ordre del dia tendria que ésser debatut. En la primera idea tots estaven d'acord. Ara, el que mancava era la forma de dur-la a terme.
Feia dies, en els distints mitjans d'opinió escrita, s'havia plantejat la qüestió del perquè els noms de carrers o pertanyen a personatges famosos morts, o famosos vius o a gestes que tenien un lloc als llibres d'història. A una de les enquestes d'opinió, un ciudatà anònim havia demanat el perquè no podia dur el nom del carrer qualsevol ciudatà anònim com ell.
Les eleccions es trobaven a prop. Les forces polítiques de l'ajuntament s'havien fet eco de aquella estranya petició ciudatana.
Quan l'horabaixa , ja tots els regidors de l'ajuntament estaven en els seus seients, esperaven complaguts el debat de la forma com desenvoluparien aquell únic punt de l'ordre de treball. El Secretari llegí l'acte del plenari anterior i no hi va haver cap objecció.
Els regidors tenien presa en passar a aquell únic punt.
Quan el Secretari, després de beure un glopet d'aigua per aclarir-se la gargamella, s'acosta al micròfon. Amb una veu una mica engolada, y vocalitzant de manera un pel excessiva cada paraula, manifesta: - Ordre del dia de dia 5 de febrer del 2004. Elecció i designació del ciudatà anònim. Designació del carrer o plaça que portarà el seu nom. En aquell ple extraordinari no hi cabien per reglament l'apartat de precs i preguntes.
Acte seguit es donà la paraula el Batlle, un home de cabells blancs pentinats cap enrere que portava un blassier creuat de color blau. Va treure unes ulleres de lectura de dins l'estoig i amb una parsimònia que no n'era de necessària, se les col·loca. Dirigí la mirada a la carpeta que es trobava sobre el taulell i obrint-la digué: Srs regidors, tots estem d'acord, ja que així es decidir que els ciudatans anònims qui son els que d'alguna manera ens atorguen la seva confiança per a la gestió,en els períodes electorals, els si hem de reconèixer el seu valor. Per fer-ho través d'un acte públic, i com descartarem el proclama un homenatge, ja que podria produir un malestar entre els altres ciudatans no elegits. Decidirem, d'alguna manera, que l'atzar fos el qui decidís el ciudatà en qüestió.
-Jo, abans de que es doni la paraula als diversos regidors, voldria fer la següent proposta, que mitjançant un programà informàtic que barreges tots els noms de ciudatans i ciudatanes empadronats, majors d'edat i muntant una pantalla gegant a la plaça de l'ajuntament, aparegués el seu nom i domicili, després de manera oficial se li feria saber.
El consistori, que no sabia ben be com el batlle havia arribat a aquella curosa idea, i com si una força energètica els envoltes a tots començaren a fer una ovació d'aplaudiments que durà a prop de cinc minuts. Tots es miraven contents i satisfets.
Després d'aquella aprovació unitària, no calia la votació pertinent, malgrat el secretari expressar si hi havia alguna objecció que es demanés el torn de paraula. Ningú la demanà. Després de conformar una comissió de treball que s'encarregués, formada per representants de totes les forces polítiques, es tanca aquell ple.
Passaren els dies i arriba el dia en que es tenia que formalitzar l'acte. Abans, i perquè i concorris els màxims de persones s'havia fet una campanya publicitària a tots els medis.
El dia de l'acte fou solejat, malgrat un vent fred movia les branques dels plataners de la plaça. Tot sortí com s'havia previst. L'acte fou planer, sense pompa. El nom del ciudatà elegit fou: Mariano Arbós Gresol. Després de les comprovacions pertinents, se'l localitzà a la presó de la vil·la, on complia condemna per vandalisme contra mobiliari públic. Havia romput a pedrades una placa que encara recordava la dictadura del general Franco. El consistori dimití en ple en el proper plenari extraordinari, ni al batlle se li havia acut que es pogués donar la circumstància de que el nom d'un delinqüent comú o no tan comú, pogués dur el nom d'un carrer de la seva ciutat.
Comentaris
-
He vist al fòrum...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 07-06-2009 | Valoració: 10
He vist al fòrum que ja fa cinc anys que escrius a RC Enhorabona!
He decidit llegir el teu primer escrit, i, he d'admetre que m'ha agradat força.
Felicitats!
- Joan - -
5e Aniversari[Ofensiu]Naiade | 11-01-2009
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs? -
coment, coment[Ofensiu]Shu Hua | 23-05-2005
perdó per la tardança però ja soc aquí. Començo pel principi i em trobo aqeusta sàtira tan divertida i fresca. Està molt bé enfotre-se'n dels polítics que sembla que facin algo pels ciutadans i en realitat, només ho fan per a ells mateixos.
Molt bona idea. -
Caram, Josep![Ofensiu]Llibre | 03-05-2005
Mira: he llegit en la introducció d'aquest relat que pretenia ser un relat sarcàstic, i he pensat... a veure què fa, el Josep. I he passat a llegir-me'l.
D'entrada et diré que la idea del ple de l'ajuntament amb aquest únic punt de l'ordre del dia l'he trobat molt bona. I més tal com la planteges: un ciutadà, en una enquesta, llença l'ham... i tots plegats, com babaus, hi piquen.
Sí: la proposta pot ser bona. No hi tinc res en contra, que quedi clar. Vés! Ja m'agradaria, tenir un carrer amb el meu nom. Faria patxoca, no?
Més que res és que, tal com ho descrius, sembla... doncs això... una idea esbojarrada llençada per un sol i únic ciutadà. Però ells, els polítics, s'ho prenen al peu de la lletra (ja se sap... les votacions...)
Però aleshores... la traca final: el ciutadà anònim és un delinqüent!
Molt bo, Josep.
Vinga... fins la propera,
LLIBRE -
Mirada retrospectiva[Ofensiu]El_Critic | 23-01-2005 | Valoració: 8
Hola Josep
Per ser-te franc, de bones a primeres, et diré que em va costar copsar el teu estil i endinsar-me en la teva poesia i en la breu relatografia (és a dir, relats, no poemes) que tens. Van caler revisions per què acabés veient-me inmers en la lectura dels teus poemes, complicats i complexes, alguns enrebessats i difosos. Tens el do de la paraula escrita, sens dubte. Al meu parer, dels poetes que hi ha per aquí, ets els que més bé troba les paraules, ja sigui instintivament o per formació i recerca. I la manera de compondre els versos, aquí sense cap mètrica, allà amb depurada puresa... No sé si ho fas expressament o no, però resulta relativament desconcertant. I aleshores un es troba, quasi per casualitat un relat com aquest, amè, ben escrit, ben estructurat... Però segueix havent-hi un dubte, i és el de si allò que crees sorgeix d'una improvisació absoluta (que explicaria la diferència entre alguns dels poemes), del fet d'haver estat escrits en períodes de temps molt distants, o d'un treball de diccionari i poemari en mà. I aquest desconcert fa que algun poema resulti carregós i d'altres encisadors. El "Cant èpic en V parts", per exemple, que bé podria haver estat també un relat poètic en comptes d'un cant, marca una forma clara que no desconcerta i et permet un fil, però després es passa a "Si tu no fossis tu..." i la cosa canvia. Com pots veure, aquest comentari no és una crítica, ni negativa ni positiva, sinó tan sols un cúmul de percepcions sobre la teva manera d'escriure i, el fet que provoqui tot això, em fa veure que val la pena destacar-te.
A grans trets, la meva valoració global és d'un 8 amb decimals.
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Bonnín Segura Foto de perfil de Josep Bonnín Segura](/imatges_autors/7491.jpg?rnd=201203896)
407 Relats
921 Comentaris
546634 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74
Biografia:
Vaig néixer a Ciutat de Mallorca l'onze d'agost del 1952.He escrit des del catorze anys.
Sóc un aprenent de poeta.
Col.labor a les revistes: "Furn-All-Lugg" i a "Espais...de res a poc", on s'ha publicat per fases el meu recull: "Cançó de l'home de les mans arrugades i altres poemes de llum" i just ara s'està publicant per fases el meu recull "Esbart de boires"
M'han publicat (abril 2007) el meu primer recull de poemes amb el nom de "Cadències quotidianes" Edit.Can Sifre-Col·lecció L'Argentera
Maig 2009 editorial Can Sifre-col·lecció L'Argentera-prosa, m'ha publicat el llibre de relats breus: "Sota la meva mirada"
He participat en dos llibres conjunts: "10x10 microrelats" Edicions de la Quadriga S.L. i a "Erotisme som tu i jo" editat conjuntament relatsencatala.cat/emboscall.
Febrer de 2008- es muntà una performance amb la seva professora de flauta travessera Ana Belen Sánchez , titulat "La flauta i la poesia", on es conjuntaren poemes , prosa poètica i música. Es feu a l'església de l'Hospital de Sóller.
r El projecte del llibre-homenatge a Miquel Martí i Pol està maquetat, tan sols pendent de correcció i impremta. Gràcies al 25 poetes i poetesses que han enviat els seus poemes. l'editor és en Toni Cardona, Editorial Can Sifre. El seu títol serà: "Flaires d'enyor". En memòria de Miquel Martí i Pol, un poeta del poble"
Novembre de 2010 he participat en el llibre "Garbuix de contes" editat per l'Associació de Relataires en Català i l'editorial Meteora; amb el conte: "Glasonia, Història d'una volva de neu" i molt orgullós d'haver pogut compartir el llibre amb diversos autors i autores als que tinc molta estimació.
Octubre 2011 Col.laboració en el llibre de diversos autors de poesia social i de denuncia "Tensant el Vers" publicat per Meteora amb la col.laboració de l'Associació de relataires en català. El meu poema és "El prodigi del poeta"
He participat en el projecte del meu amic-poeta Marc Freixas, el seu recull de poemes s'ha publicat amb el títol "El llarg camí d'escriure" .He tengut l'honor d'escriure l'epíleg i l'amic comú Vicenç Ambrós el pròleg. Des d'aquí vull felicitar a Marc, perquè ha aconseguit acomplir el seu/ un poc meu també/ somni.
Octubre 2012 particip al llibre conjunt "Llibertat" Associació de relataires en català, editat per Meteora, amb el poemes "Esclau silenci" i "Cadenes"
Desembre 2012 al recull de contes "Les estrelles" amb el conte "Starkia i la desaparició de les estrelles"
Estim la paraula, i escric perquè el món recuperi la sensibilitat perduda, retorni a la fantasia , i visqui d'una manera més lúdica la vida.Ja hi ha prou crueltat repartida.
Sóc terapeuta energètic. I treballo l'aromateràpia i el massatge. També la gemoteràpia i flors de Bach. Havent incorporat una teràpia energètica: Sanació reconnectiva
Fa 3 anys he fet la mestria de Reiki, mètode USUI.
M'encanta quasi tota la música , toc la flauta travessera.Admir a Miquel Martí i Pol
M'encanta el seu vers "Tot és possible, tot està per fer"
"És injust que el qui porta l'eterna cançó ho faci en veu baixa" diu un vers meu.
![Photobucket - Video and Image Hosting](http://i94.photobucket.com/albums/l112/osomimo/osomimo/Ala1.jpg)
Salvem de l'esfalt l'origen del Vol¡
Si voleu contactar amb mi, el meu e-mail: jkeops@hotmail.com
El meu bloc: Poemes de'n Josep
El meu darrer bloc creat: "Jo et portaré la llum"
Jo et portaré la llum
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"Helena em va encadenar i jo he passat la cadena a Camps de tristor i a Itaca"
(descobreix què és "R en Cadena")
AQUEST RELATAIRE
AGRAEIX COMENTARIS SINCERS, CRÍTICS I CONSTRUCTIUS. TOTES LES OBSERVACIONS SERAN BENVINGUDES, SÓC AQUÍ PER APRENDRE I MILLORAR! GRÀCIES!
Últims relats de l'autor
- Benediccions frustrades
- Declaració
- Per meditar...
- Moltes felicitats
- VINT ANYS DEL VIATGE AL CEL POÈTIC
- Viatge a Ítaca
- Presentació de la novel·la d'en Toni Arencón.
- 8 de març- Dia internacional de la dona
- Velleta a Sant Joan
- No renuncio a res
- Als éssers anònims meravellosos
- Carta als Reis d’Orient
- Reset
- Paraules
- Regalims de tendresa