Cercador
D'amagat
Un relat de: res no és mesquíEt sento dintre meu encara, i ja fa tants dies que has marxat... Sobrevisc a la teva absència en petites rutines absurdes: oloro el coixí -encara duu impregnada la sentor dels teus cabells-, dibuixo i desdibuixo el teu rostre al blanc pàl·lid de les parets nues, imagino el teu fil de veu despenjant-se de les estrelles i colant-se per un regueró a través de la finestra, ploro en recordar el teu somriure...
I en la fosca de la nit m'amago vergonyosament sota el llençol per si algú em pogués veure des d'algun racó del món, potser tu mateixa, i em jutgés de no saber estimar-te prou. Netament, vull dir, amb aquella castedat dels amors nets. I llavors no ho puc evitar, i odiant-me a mi mateix et recordo en nits passades oberta davant meu, ben nua, ben blanca, saciant-te d'amor mirant-me als ulls. Et recordo abraçada a mi amb la força de les teves urpes esgarrapant la meva esquena com si hi tracessis els camins que t'agradaria recórrer més endavant, quan el nostre amor no sigui immadur. Recordo els nostres cossos fent l'amor durant molta estona, a ritmes vacil·lants condescendents, sense por a la vergonya o el fracàs, amb la certesa que dóna la confiança en la glòria. I finalment et recordo a tu i em recordo a mi en aquesta glòria desitjada, tu i jo dalt de tot estimant-nos en la metàfora d'una bruta penetració vaginal.
I recordant tot això m'aventuro a saciar el meu desig de tu per sobreviure a l'absència del teu cos. Faig l'amor amb mi mateix, m'abraço i em beso, m'acaricio i em masturbo, imagino que ets al meu costat i tracto el meu cos amb la mateixa tendresa que tractaria el teu. Et sento dintre meu encara, i ja fa tants dies que has marxat...
Comentaris
-
Dins una atmosfera pròpia i única.[Ofensiu]angie | 19-08-2007
M'ha agradat com està redactat, s'accelera, de la mateixa manera que ho fa el personatge a mida que recorda aquesta noia.
Jugues amb les paraules net i brut (tot i que això d'una bruta penetració vaginal, no m'acaba de fer el pes, però no està malament.)
El títol bo. Tanca més aquesta bombolla d'intimitat.
Hi ha frases bones, on les emocions es barregen amb metàfores (al primer paràgraf).
M'ha recordat el meu poema "Dins de la teva bombolla" , en el fons del relat.
De la teva bio m'agrada això de que quan no escrius, no saps si ets... Això seria un bon lema relataire!
petons!
angie -
Molt bunic[Ofensiu]AuRy_22 | 06-08-2007 | Valoració: 10
M'ha agradat molt aquest relat... nose el trobo diferent de tots els altres que he llegit semblants amb aquest i m'adono que el teu és com a més real
l´Autor
![Foto de perfil de res no és mesquí Foto de perfil de res no és mesquí](/imatges_autors/505776.jpg?rnd=1362018472)
56 Relats
115 Comentaris
56209 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74
Biografia:
Vaig néixer, sóc, respiro...Com tots els homes peso poc i el vent bufa molt fort, per això omplo les meves butxaques de somnis que mai es fan realitat. Són les contradiccions del món que visc sense convèncer-me.
Em sento aliè a qualsevol aritficiositat creada per l'home: els diners, els conflictes, les icones, els mites, les tribus urbanes...
Escric per sobreviure, això és. M'insisteixo que ho he de fer o simplement ho faig, i en cada lletra hi aboco tot el que em fa i em condiciona. Darrerament no escric res. He deixat de ser?
Jordi, kumpli_antifa@hotmail.com