Cercador
crònica d'una nit
Un relat de: silvia_peratalladaL'olor a mai no abandona
la fusta pintada a mà
Àfrica, francès, pells fosques
aire no contaminat
el cel és inmens
la terra sense especular.
Sona una dolsaina
a ritme del magreb
lluuna gran i clara
mil històries de nit
colors rojos i vius
entre el gris de la vida
de tots els d'aquí.
Tè de menta,
bere-bere als ulls
nens descalços
mules a mig camí
malalts que moren
molestant els veïns
presses, olors i sons
que no em deixen dormir.
Els gossos no son
animals de companyia
ni tansols policia
les farmàcies
herbolisteries
els medicaments,
s'esnifen.
La sorra
arriba a la ciutat
de nit, amb el vent
el desert és aquí al costat.
i la lluna, càlida i atenta,
procura no molestar.
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=476837421)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....